192 
Vid galerstraff på lifstid för män och ständig inspärrning 
för qvinnor förbjöds utöfning af någon annan trosbekän- 
nelse än den katolska; enskilta andakten inom hus var 
sålunda äfven bannlyst. Predikanterna skulle omedelbart 
utlemnas och befordras till döden, barn inom 24 timmar, vid 
strängaste ansvar för föräldrar, döpas af katolska prester- 
skapet, likaså skulle ända till fjortonde året barnen hållas i 
kat. skolor; strängt förbud utfärdades emot äktenskap utom- 
lands, och vid dessa i allmänhet fingo blott den kanoniska 
lagens formulär följas o. s. v. En af de förfärligaste bestäm- 
ningarne förbjöd vid galer- och fängelsestraff protestanter att 
trösta sjuka eller i dödsfara stadda trosförvandter, i det der- 
emot curéerna i enrum skulle till dem införas och, i hän- 
delse patienten afled efter vidhållande af sin gamla tro, borde 
en vanärande process, såsom det hette, inledas emot hans 
minne m. m. — föreskrifter, hvarigenom det romerska kle- 
resiet på visst sätt gjordes till angifvare och åklagare ex 
officio. 
Men om å ena sidan dessa barbariska bestämningar 
vittna om osläckligt hat ifrån den herrskande kyrkans sida, 
innehållas å den andra både uti anförda fakta och de ökade 
straffen intyg om protestantismens snabba uppväckelse och 
lifskraft. Hvad biskopen af Alais och många andra angif- 
vare anfört angående de talrike, till tusendetal uppgående 
församlingarne, och öfriga yttringar af sjelfständig hållning, 
var i mycket faktiskt; Court's och hans embetsbröders out- 
tröttliga bemödanden hade burit rika frukter. Allt flera me- 
nigheter hade organiserat sig och afkastat skenet af katoli- 
cism; lärare och äldste styrkte dem med sitt föredöme och 
hade tillämpat den gamla kyrkotukten, som lade ett kraftigt 
band på svage eller felande medlemmar. Men hvilken skulle 
hållningen blifva då stormen ånyo brast lös? En beundrans- 
värd fasthet jemte resignation lades i dagen af denne verk- 
ligt högsinte man och jemväl hans trosförvandter; om å ena 
sidan protestanternas antal blifvit fördubbladt, visade sig 
derjemte en ståndaktighet, som icke af våldet kunde kufvas. 
De förföljde slöto sig blott närmare tillsammans. Un- 
