194 
undergifvenhet under verldslig öfverhet, konungen, hans gu- 
vernörer och befallningshafvande; man anordnade högtidliga 
förböner för dem. 
En kamp begynte nu, hvilkens enskilta uppskakande 
detaljer nu mera ligga för öppen dag uti Courts efterlem- 
nade manuskriptsamlingar, der derjemte drag af sann heroism 
och sjelfuppoffring, som hittills varit okända, afslöjas. Pre- 
dikanterne voro isynnerhet mål för förföljarena; under vex- 
lande förklädnader, än såsom bönder, köpmän, officerare 0. 
s. v. vägleddes de af förtroendemän, vanligen församlings- 
äldste, genom bygderna och öfver bergens aflägspaste stigar, 
utsatta för alla klimatets vexlingar och lyckliga om de under 
nattens timmar fingo i en menniskoboning hvila sina trötta 
lemmar. Men huru ofta stördes de icke här af soldater, som 
ledde af spåren, hoppades öfverraska dem! Court sjelf und- 
gick med största svårighet att vid några dylika tillfällen 
upptäckas. Man valde derför oftast lägerställen i klyftor, 
grottor (,,baume” på languedoc-språket); Corteiz sofde under 
en vandring femton nätter å en äng. Dock, intendenterne 
egde signalement å lärarena och uppgifter på tillflyktsorter 
der de varseblifvits; pris till betydliga belopp voro utsatta 
å deras hufvuden ; så hade man gått för Court ända till 10,000 
livres. Icke sällan fångades sålunda det jagade villebrådet 
af de roflystne förföljarena. Så fängslades den förhoppnings- 
rike Alexander Roussel 1728, den energiske Durand i Viva- 
rais 1732, kort derpå Claris, nyss anländ ifrån Lausanne, 
1738 Morel och Dortial 1741. Roussel, Durand och Dortial 
afrättades, de två förre i Montpellier och den siste i Nimes, 
Claris lyckades undfly och Morel dog af erhållna sår. Den 
ståndaktighet de nämnde uti det sista lade i dagen, deras 
uppbyggliga och äfven emot sina förföljare försonliga stäm- 
ning, ha låtit dem länge lefva i folkets minne, hvarom de 
enkla populära complaintes, som reciterades i bygderna, nog- 
samt bära vittnesbörd. 
Vid sidan af dessa scener inför offentligheten, huru 
många föreföllo icke uti det enskilta lifvet, inom obemärkta 
familjer, der utan vittnen de förfärligaste prof segerrikt be- 
