11 



ofvanom fjellet; ingen märklig förändring inträffade dock 

 uti galvanumeterutslaget, men då ledningen följande dag in- 

 spekterades, visade den sig vara af bruten på ett ställe '). 

 Var denna stråle orsakad af utströmningsapparaten ? 



§ 4. I hvilken riktning försiggår den elektriska ur- 

 laddningen uti polarljuset? Alla observationer öfverensstäm- 

 ma deri att den atmosferiska elektriciteten i allmänhet är 

 positiv '^) och tilltager ju högre man kommer uppåt, i följd 

 hvaraf urladdningen skulle utgöra en utjämning af atmosfe- 

 rens -|- e emot jordens — e. I sjelfva verket visar sig ock, 

 om man jämnför polarljuset med den företeelse, som upp- 

 står emellan polerna, t. ex. af en Holtz machin, uti luftför- 

 tunnadt rum, en bestämd likhet ^), hvaraf framgår att jorden 

 vid polarljuset utgör den negativa polen och det luftförtun- 

 nade rummet upptill i atmosferen den positiva. Häremot 

 synes nu tala den omständighet att ljuset visar sig först 

 nedtill och rörer sig, ju mera företeelsen utvecklas, uppåt. 

 Men detta torde vara endast skenbart. Åtminstone inser jag 

 icke, hvarför urladdningen ej kunde antagas börja nedtill, 

 och så småningom, allt under det strömmen går uppifrån 

 nedåt, höja sig uti atmosferen, till dess den uti kronan nått 

 sin högsta punkt, då det nu fullt utbildade fenomenet ut- 

 gör en ström af elektricitet uj)pifrån nedåt. Detta skulle 

 förorsaka alldeles samma ljusintryck, som om strömmen gin- 

 ge nedifrån uppåt. Uti en fullt utbildad polarljusföreteelse 

 utgör således kronan den positiva polen och jorden eller åt- 

 minstone de närmast intill jorden belägna luftlagren den ne- 

 gativa. Det mörka bandet under polar-ljusbågen har ock sin 

 motsvarighet uti det mörka band, som i det nämnda experi- 

 mentet, uppstår närmast ljushöljet omkring negativa polen '^). 



Hvad sjelfva polarljuskronan angår, så vidhåller jag den 

 förut ^) uttalade åsigten att den ej utgör ensamt ett fenomen 



') Denna skada hade åstadkoinniits al" en ilock ripor, som tå- 

 gat iVam, spannande tråden framför sina lotter (ill dess den brast. 

 Omständigheterna tiJläto ej att vidare fortsätta dessa försök. 



•^) Dellman (1. c.) 



•*) Svenska Vet. Ak:s Ufversigt (1. c). 



