12 



af perspektiv, utan att polarljusstrålaine undergå en verklig 

 böjning. Denna uppkommer af Ivenne orsaker. Polarljuset 

 kan betraktas som ett oändligt antal uti alla sina delar böj- 

 liga strömmar och då ledningsförmågan blifver större ju 

 högre urladdningen försiggår, så blifver ock strömstjrkan i 

 hvarje elementärström större och jordmagnetismeu vinner större 

 intlytande på strömmarnes inbördes läge och dirigerar den en- 

 ligt Pliickers lag *). Men derjämnte måste dessa strömmar, eme- 

 dan de gå åt samma håll attrahera hvarandra. hvarigenom äf- 

 ven ett närmande uppstår, större ju större strömstyrkan är -J. 

 Vid högst få tillfällen har jag kunnat iakttaga kronan öp- 

 pen i midten, men deremot nästan alltid sluten, hvilket ute- 

 sluter möjligheten att perspektivet ensamt vore verksamt. Vid 

 tlere tillfällen har jag sett kronan bildas helgjuten, ehuru strålar 

 utgått endast från en del af himlahvalfvet ^). Detta tillgår 

 vanligen sålunda att just i det ögonblick kronan bildas, 

 [)å den sida, der inga strålar förut funnos, svaga dylika upp- 

 stå, men hvilka alltid äro m^^cket korta, och genom dessa 

 blifver kronan fullfärdig. Särdeles påfallande iakttogs detta 

 den 19 November, då ett intensivt polarljus, som nedan när- 

 mare skall beskrifvas, visade sig. Strålarne, hvilkas bas höjt 

 sig ända till omkring 75" öfver horizonten, voro mycket 

 korta och upptogo en båge af endast omkring 48", under 

 det att kronan på ofvan antydt sätt fullständigt utbildades. 



Om man på den elektriska urladdningen i polarljuset 

 tillämpar hr prof. Edlunds teori om elektriciteten*), hvilken 

 med förkastande af de bägge elektriska tluida, antager etern 

 som orsak till alla hithörande fenomen, så vinner förkla- 



') Ann. de Chim. et de Pliys. T. LIV, 3 Serie p. 239. 



2) Att här för öfrigt uppstår ett mycket iiiveckladt föi'hållande 

 (med anledning af hr Edlunds upptäckt af den disjunktions elektro- 

 motoriska krafteji, bekräftad för vattenpoler af hr Sundell. (ÖfversigL 

 af Koiigl. Vet. Ak:s Förh. lyVO, p. 518) har af mig förut blifvit fram- 

 stäldt (Sv. Vet. Ak:s Öfversigt 1. c.)-, detta kunde möjligen förringa 

 verkan af ifrågavarande orsak, men med visshet kan derom intet tills- 

 vidare sägas. 



^) Svenska Vet. Ak:s Öfversigt 1. c, 



*) Edlund ; Sur la nature de Telectricité, Arcliives de Geneve 1872. 



