29 



Afstånd i trommeldelar för F=0: 



0. 14e,o 468,3 456,0 473,^ 493,^ 

 412,, 459,0 47Ö„ - 



409,5 457,8 475,2 493,* 

 432,5 till H^: 



A = 410,2 r= 396,8 if^ 

 1278,5 1480,3 



- 1482,5 



- 1479,e 

 1482,» 

 1481,8 



1278,5 1483,8. 



Våglängdsdiffev. från / = 432,5 till //2 = 393,3: 

 0. 9,9 - 22,3 35„ 39,2 



Afstånd i trommeldelar från / = 432,5 till H.^: 

 0. 111,8 - 274,6 476,9 526,8. 



Härvid anmärkes att hvaije af de i trommeldelar upp- 

 gifna talen utgöra medium af llere observationer, samt att 

 de Hesta linierna blifvit bestämda, sedan okularet undergått 

 en liten förändring, för att undvika olägenheten af diffrak- 

 tioneu vid spindelhåren. 



Våglängderna äro dels från Ångströms ^'Spectre normaP'', 

 dels från Thaléns ofvan citerade arbete, hvilket ock för det 

 mesta följdes vid undersökningen af linierna uti solspeetrum. 



För att ur dessa tal härleda ett beqvämt sätt att finna 

 våglängden för ett gifvet afstånd i trommeldelar, användes, 

 som ofvan blifvit nämndt, en grafisk metod, hvarvid förfors 

 på följande sätt: 



De i trommeldelar uttryckta relativa afstånden från bör- 

 jan af hvarje intervall dividerades två gånger med 4 eller 

 med 16 och motsvarande våglängdsdiff. endast med 4. Detta 

 förfarande betingades deraf att det kort, på hvilket talen 

 skulle användas, var indeladt uti qvadrat-rutor, hvilkas sidor 

 voro 1 tum, ^/^ tum och '/le ^^^^^- Sålunda kom hvarje af 

 de minsta rutornas sidor att betyda en trommeldel och de 

 4 gånger större sidorna, eller 74 tums, en enhet af våg- 

 längdsdiff., hvarigenom vid våglängdens bestämmande en 4 

 gånger större skala uppstod. Afstånden i trommeldelar af- 



