81 



mycket väl se fina med blyertspenna skrifna siffror på en 

 papperslapp, som jag hade i handen. Inga färgade eller 

 mörka strålar kunde jag upptäcka, utan var allt ljus blän- 

 dande hvitt; mellanrummet mellan strålarne hade en smut- 

 sig grå färgnyans. Kl. 1 1 74 var fenomenet, efter att hafva 

 varit någon tid försvagadt, åter ganska lifligt med konver- 

 geringspunkten för strålarpe fortfarande i närheten af « 

 Cygni. Den flammande strimman söder om « Aquilse syn- 

 tes likväl icke numera. Kl. Vj 13 var skenet redan ganska 

 matt och jag upphörde att iakttaga fenomenet. 



Coronans eller konvergeringspunktens läge, hvilket 

 torde vara af vigt, följer af följande kalkyl: för a Cygni 

 var vid detta tillfälle dekl. -{- 44" 49'. 5, samt latituden för 

 observationsorten, bestämd af undertecknad genom astrono- 

 miska observationer. 60° 17', hvaraf erhålles Coronans ze- 

 nitdistans åt söder = 15° 28' -|- 5° = 20" 28'; genom dylik 

 kalkyl erhålles det sydliga bältets zenitdistans =51° 45'. 

 Ytterligare anser jag mig böra tillägga att barometern och 

 termometern vid tillfället visade 762"""^ och -|- 10° C, samt att 

 en medhafd större magnetnål icke visade någonting ovanligt. 



Om natten emellan den 25 och 26 Augusti (kl. 12 — 3) 

 hade åter varit norrsken, hvilket jag icke var i tillfälle att 

 se, men enligt beskrifning af personer, som den tiden färdats 

 emellan staden och Helsinge kyrkby, i ljusstyrka måste vida 

 hafva öfverträffat fenomenet den 14 Augusti. Från en "krans"''' 

 öfverst på himmelen hade utgått bländande ljusstrålar åt 

 alla håll; vissa delar af himmelen (strålarnes mellanrum?) 

 hade varit hemskt mörka; himmelen hade tidtals varit så 

 betäekt af "'"'lågor"''' och derefter åter mörknat, att de resande 

 sjelfve, men isynnerhet deras hästar blifvit bländade, så att 

 de endast med svårighet kunde ^""hålla väg.'''' 



