84 



hvari alla exemplen meddelas både i original kilskrift och 

 transskription, men de utförliga paradigmtabellerna endast i 

 transskription. Dessa partier skola efterföljas af en kresto- 

 mati, upptagande en mängd kilskriftstexter, hvilka komma 

 att i minsta detalj analyseras. 



Hvad som från början väcker största förtroende till hr 

 Lenormants framställning af ämnet, är den rent faktiska 

 ståndpunkt han dervid intagit. Det material språket lemnar 

 ställes i ordnadt skick under läsarns ögon och omdö-me; 

 inga luftiga teorier, inga sensationshypoteser draga honom 

 från det närmaste föremålet: Akkadiskans ljudlagar, form- 

 byggnad och konstruktionssätt. Undersökningens lugna och 

 jemna gång lockas icke ens åt sidan af komparationer med 

 beslägtade tungomål. Sådana undvikas med afsigt. Der ett 

 tungomål ioehförsig ännu är så föga kändt som detta, och 

 der de stora, egentliga enhetsprinciperna hos sjelfva den 

 språkstam, hvartill det hör, alltännu vänta på sin upptäckare, 

 kunde den jemförande metoden lätt medföra förklaringar af 

 X per X. Författarn betonar, att det misstroende, hvilket 

 ofta kommit kilskriftsforskningen till del, icke sällan varit 

 sjelfförvålladt. Man har med en viss förkärlek samlat ord och 

 ordlikheter; ännu nyligen har engelsmannen Sayce i sin an- 

 nars mycket förtjenstfulla afhandling On a accadian seal 

 (införd i Journal of 'philology 1870) mer än önskligt varit 

 tagit till hjelp Baskiska, Magyariska, Finska, Votjakiska, 

 Syrjänska, Permiska, Tscheremissiska, Mordvinska etc. Och 

 dock är i kilskriftsspråket intet osäkrare än just det lexika- 

 liska stoffet. Dess skrift, ursprungligen och ännu till stor 

 del ideografisk, har derigenom ovilkorligen alstrat polyfoni, 

 hvaraf resultatet blifvit, ""^att vi ofta äro mindre säkra om 

 den riktiga läsningen af en akkadisk text, än om dess be- 

 tydelse, samt bättre öfversätta än transskribera densamma. ""^ 



Helt annat är förhållandet med den akkadiska gram- 

 matiken. Här föreligga de bästa och säkraste källor. "'''Jag 

 tror mig kunna försäkra,^^ säger hr Lenormant, "'''att framtida 

 fynd icke i rent grammatikalisk hänsyn skola medföra nå- 

 gon väsendtlig modifikation af de regler, hittills kända tex- 



