86 



143 sidor endast paradigm, så fullständigt utförda man möj- 

 ligen kan önska det. 



I. Hvad först de akkadiska språkkällorna beträffar, så äro 

 dessa af 6 slag. 1, Rent assyriska syllabarier och texter. 

 Prononciationen af kilkarakterer, begagnade i assyriska in- 

 skrifter såsom element för ett rent fonetiskt syllabar, skänka 

 oss nämligen akkadiska ord (hittills öfver 500), hvilka i 

 skriftuppfinnarnes eget idiom svarade mot samma teckens 

 ideografiska bet^^delse. 2, De grammatikaliska taflorna från 

 Kujundjik, hvilka specielt blifvit kallade syllabarier. De äro 

 ej, såsom man fordom trott, uppsatta för att lära de assyri- 

 ska skrifvarne deras modersmåls grafik, utan till undervis- 

 ning i Akkadiskan, som länge utgjorde ett i Babylon och 

 Ninive heligt tungomål och särskildt ingick i den sacerdo- 

 tala bildningen, Taflorna äro alltid afdelade i 3 kolumner; 

 i midten den karakter, som skall förklaras, till venster dess 

 läsninsj i Akkadiskan, uttryckt fonetiskt, och till höger det 

 assyriska ord, som öfversätter den sistnämnda. De assyri- 

 ska orden äro tillika de, hvarmed man läste karakteren, då 

 den brukades som ideogram i ninivitiska texter. Man fin- 

 ner visserligen af dessa taflor, att den så besvärliga polyfo- 

 nin isynnerhet vidlåder det ursprungliga, akkadiska skrift- 

 systemet, hvarigenom orden lexikaliskt ofta blifva osäkra, 

 men då de grammatikaliska formerna alltid skrifvas fonetiskt 

 och vanligen med enkla stafveisevärden, kunna misstagen 

 på sin höjd blifva af samma art, som ifall någon uppläser 

 Franska så, som det skrifves. 3, De s, k. vokabularierna 

 och ordlistorna, hvilka diplomatiskt noggrannt blifvit be- 

 kantgjorda i Rawlinsons och Norris' stora kilskriftsverk. Här 

 hafva vi flera tusen akkadiska ord med deras förklaring på 

 Assyriska, och det tyckes således, som skulle man blott be- 

 höfva öfversätta, Javäl! men åtminstone ^/^ af de assyriska 

 orden äro ännu okända och måste så förblifva tills man Ijc 

 kas återfinna dem i någon sammanhängande text. Mången- 

 gång har förklaringen just genom den åsyftade noggranhe- 

 ten blifvit ännu mera förvillande ; t, ex. då man efter ak- 

 kadiskt bruk äfven i Assyriskan, rakt mot dess hela skåp- 



