89 



De förnämsta ordbildningspostpositionerna äro 1) ga 

 för adjektiv: dan ''''ni a k t''"', danya ''■' mäktig''', se '"'lycka"''' sega 

 ""lycklig''; 2j ik för uomeii agentis: id "hand" idlk "försva- 

 rare"; 3) da specialiserar: mu "namn" muda "berömd", 

 tar "döma" tärda "domare", a "vafen" ada "vattenlopp"; 



4) ba anger delen: kaha "mannens sida" af ka "mun"; 



5) ma betecknar kringliggande nejd: uridabma "distriktet 

 Ur"; 6) ka uttrycker det hela: urulahnaka "hela distriktet 

 CJr". I separat ställning betyder ga "binda", ik "stå rak" 

 (Lat. stare, äfven existera, vara), da "fält", ba "skära", via 

 "land", ka "hel". 



Äfven genom prefixer bildas stundom ord, isynnerhet: 

 1) nam för abstrakta: bat "dö" nambat "dödlighet", sis 

 "bror" namsis "broderskap'-; detta nani, betj^der egentligen 

 "lott"; 2) id för lokalitet: mar "bo" idmar "hus"; 3) ki för 

 nomen agentis: pal "bedraga" kipal "bedragare". 



IV. Det 4:de kapitlet afhandlar Nomen. Genusskillnad 

 betecknas icke; dock tillägges stundom för maskulina iis 

 "manlig", för feminina rak "qvinlig", t. ex. tur "barn", tu- 

 rus "gosse", turrak "flicka". Af numeri förekommer dualis 

 blott i vissa substaativer (hvarvid verbet träder i pluralis) 

 och bildas genom räkneordet kas "två", t. ex. sikas "ögonen", 

 pikas "öronen", sukas "händerna", nirkas "fötterna". Pluralis 

 bildas än genom roiens fördubbling, gal "stor" galgal "sto- 

 re", än genom formanten ene, men oftast genom postpositio- 

 nen nies^ (som egentligen betyder "mycket", och hvars tec- 

 ken i Assyriskan blifvit ideograf för pluralis): émes af é 

 "hus", turusmes "söner". Bland kasus hafva genitivus och 

 ackusativus ingen skild beteckning, de öfriga bildas med 

 ])ostj)ositioner, nämligen 1) ra för dativus; 2) tå för lokati- 

 vus, ofta äfven instrumentalis, éta "i huset", matd "i landet"; 

 samma formant anger i verbet: gerundium; 3) ge för sup- 

 positivus, ednige "på hans hus"; 4) Ii stundom för instru- 

 mentalis; 5) lal för possessivus; 6) ku^ motsvarande det Lat. 

 in med ackusat., för motivus; 7) na för ablativ., ofta nästan 

 i betydelse af genitivus, sinina "af hans öga"; anger ock 

 ämnet, samt stundom ett öfre läge, taqna "på stenen"; 8) 



