119 



verkställighet, då dessa observationer begyntes och, så länge 

 sjön var öppen, fortsattes å lotsplatserna vid Helsingfors, 

 Porkala, Hangöudd, Jungfrusund och Lypörtö; under det föl- 

 jande året tillkommo Töftö på Åland samt Löko, Brandö 

 och Rönnskärs lotsplatser (de tvenne sistnämnde i trakten 

 af Wasa). De afbrötos dock allesamman år 1854 genom 

 det då vid våra kuster pågående kriget och kunde först un- 

 der år 1857 åter småningom bringas i stånd, då tillika den 

 förändring vidtogs, att de under hela årets förlopp skulle 

 fortgå. Till följe deraf äge vi först ifrån och med år 1858 full- 

 ständiga års-observationer från fyra ställen : Hangöudd, Jung- 

 frusund, Lypörtö och Lökö. Härtill kommo under år 1859 

 lotsplatsen vid Porkala (med afbrott år 1869), år 1866 den 

 på Utö och år 1867 på Rönnskär (hvarest dock under som- 

 mar- och höstmånaderne 1857 — ^1861, samt med åtskilliga 

 afbrott åren 1865 och 1866 observerats). Derjemte har Ve- 

 tenskapssoeieteten genom vice Amiralen v. Nordmakns för- 

 sorg erhållit från och med år 1866 tre gånger dagligen an- 

 ställda vattenhöjdsmätningar vid Söderskärs och Hangöudds 

 fyrbåkar. I Helsingfors hafva äfven åtskilliga år dylika ob- 

 servationer blifvit påbegynta och fortsatta, men genom hvar- 

 jehanda omständigheter äter afbrutna, så att den nu fort- 

 gående serien icke sträcker sig längre tillbaka än från år 

 1870. 



För att lemna ett begrepp om de årliga variationerna 

 i Östersjöns samt dess norra och östra vikars nivå under de 

 sistförflutna femton åren, bifogas följande tabell upptagande 

 den årliga medelhöjden {M) i finska decimaltum öfver en 

 viss för hvarje ort arbiträrt antagen nollpunkt (för Helsing- 

 fors förändrad 1870) samt vattnets högsta (H) och lägsta 

 (L) stånd under året (absoluta maximum och minimum) 

 jemte dagen då dessa inträffat. 



