148 



lunda den underbaraste arbetets fördelning som är tilnkbar. 

 Om vi med känseln, synen eller hörsehi förnimma en fara, 

 ledes intrycket bäraf till bjernan^ som åter genom periferi- 

 ska nerver telegraferar bärom till de främre extremiteterna 

 för försvars skull, derest vi äro modiga, eller till de nedre, 

 om vi anse försigtigbeten bjuda att med det snabbaste und- 

 fly. Nervsystemet är derför sensationens säte oeb organis- 

 mens primum agens, afsedt bland annat till att sätta rörel- 

 sen i gång. Denna andra akt åter ligger fördold i en an- 

 nan väfnad, kallad muskelväfnaden och sammansatt äfven 

 den af egendomliga celler, med bvarandra förenade i allt 

 större grupper. Både känseln och rörelsen betingas sålunda 

 bos djuren af egna väfnader och bero ytterst på dessas ele- 

 menter eller celler. Så gestaltar sig förhållandet bos de 

 högre djuren, gå vi åter till de lägsta (urdjur eller proto- 

 zoer), finna vi arbetets fördelning, genom den nästan kon- 

 stanta frånvaron af särskilda organer eller egendomliga väf- 

 nader, föga eller alls icke utpräglad, i det att en stor del 

 hithörande former bildas blott af en enda cell, som följakte- 

 ligen på en och samma gång tjenstgör för verkställandet af 

 djurets alla lifsyttringar, d. v. s. så väl för näringen och 

 reproduktionen, som ock för rörelsen och känseln. De högre 

 djuren visa de begge senare egenskaperna i en särdeles hög 

 grad och äga derjemte mer eller mindre utprägladt sjelf- 

 medvetande, men urdjuren torde knappt kunna besitta nå- 

 gon synnerlig uppfattning af ytterverlden. Vi se dem vis- 

 serligen undfly, då de vidröras eller återstudsa och aflägsna 

 sig från hinder liggande i deras väg, men torde denna lifs- 

 yttring vara af samma låga utveckling som den hvilken 

 uppmärksammas hos en svärmspor. Ty denna nakna alg- 

 knopp reagerar på alldeles lika sätt mot samma slags in- 

 verkan. De lägsta djuren och växterna skilja sig derför tro- 

 ligen knappt från bvarandra i afseende på graden af deras 

 själsförmögenheter, åtminstone måste vi för visso antaga att 

 nyanserna härutinnan äro omärkliga och oändliga. 



De aldra flesta växter sakna förmågan att fritt förflytta 

 sig från ett ställe till ett annat, hvarjemte vi äfven jemfö- 



