152 



hos den vackra och allmänt odlade Dictamims alhus, loss- 

 nar från det hopskrumpna yttre och kastar sig ibtslängt 

 bort från moderplantan, härvid intimt omslutande fröet. Nå- 

 gra Orchideers ytterst talrika små frön slungas ut från fruk- 

 ten genom spänstigheten hos egna hårformiga kastorganer, 

 alldeles på samma sätt som lefvermossornas sporer spridas 

 vidt omkring medelst de i frukten inneslutna springtrådar- 

 ne. Hvitmossornas kapsel äger i midten en cellulös pelare, 

 som vid mognaden intorkar, härvid uppkommer ett lufttomt 

 rum inuti sporhålan, den ytti:e luftens tryck saknar följakte- 

 ligen motvigt och, då kapselväggen är ytterst starkt byggd 

 och derför ej kan gifva efter för våldet, måste den öfre 

 rundade ändan slungas bort under form af ett lock och eger 

 delta rum med en sådan häftighet att en tydlig knall för- 

 nimmes och sporerna kringkastas. Då en dylik tufva bär 

 mogna frukter, öppna sig dessa, isynnerhet vid torrare vä- 

 derlek, temligen samtidigt, så att det smattrar likt en plu- 

 toneld. Denna märkvärdiga egenskap motsvarar sålunda och 

 eger samma uppgift som den elastiska ringen och tandkran- 

 sen hos bladmossorna eller springtrådarne hos lefvermossor- 

 na och Equisetaceer (fräken). Tack vare det elastiska hyllet 

 spridas fröen hos harsyran (Oxalis) på samma sätt. Ja, ett 

 i det tropiska Amerika hemmavarande högt träd, Hura cre- 

 pitans^ som hör till Eiqyhorbiacew, skall t. o. m. vara min- 

 dre rådligt att nalkas, när det skjuter skott med sina stora 

 och hårda frön, åtföljda af en knall som ur en pistol. 



Högsta graden af rörlighet, utan att dock någon kän- 

 sel är dermed förenad, måste tilläggas bladen på Desmodium 

 gyrans, en flerårig ört eller halfbuske, som ingalunda skall 

 vara sällsynt i det sumpiga och ohelsosamma Gangesdeltat 

 och några andra fuktiga delar af Bengalen. Såsom hörande 

 till ärtväxterna bär hon blad bildade af (tre) småblad. Det 

 nästan runda uddbladet är störst, de begge elliptiska sido- 

 bladen flera gånger mindre, det förra är orörligt (åtminstone 

 har det varit mig omöjligt att hos detsamma uppspåra nå- 

 gon rörelse), de senare åter stadda i en oupphörlig, både 

 natt och dag, ehuru med olika hastighet, fortgående rörelse. 



