155 



man, men vid minsta beröring blixtsnabbt slår en volt öf- 

 ver till den andra, hvarvid samtidigt frömjölet utkastas, så 

 det faller på märket. Ej heller bör den retlighet förbigås 

 som ligger inneboende i Orehideernas könpelare och som 

 faller i ögonen vid den artifieiela befruktningen. Nämnde 

 organ sammandrager sig nemligen läppformigt öfver det fer- 

 tiliserade märket. Märkena åter hos Bignonia, Martynia 

 m. fl. lägga sig tillsammans vid kontakt med något främ- 

 mande föremål; många frukter, såsom springgurkan (^Ec- 

 ballimn elaterium), kapseln af Impatlens och andra Balsa- 

 minformer, öppna sig ytterst häftigt och utspruta eller bort- 

 kasta fröna, då de äro fullt mogna och vidröras, o. s. v. — 

 Endast de mest framstående fakta hafva här omtalats, tal- 

 rika andra kunde tilläggas, men hvilket förbjudes af den 

 knappa tiden. 



Återstår nu att kasta en flygtig blick på de växtfor- 

 mer hvilka äro fullt utvecklade plantor eller embrjoner till 

 dylika och som visa en sjelfständig rörelse. De växter som 

 hittills afhandlats äro med roten fastade i marken och kun- 

 na sålunda icke förflytta sig från den engåug intagna plat- 

 sen, utan måste deras för ögat förnimbara rörelser inskrän- 

 ka sig till vissa delar eller organer. De åter som nu skola 

 skärskådas lefva utan undantag i vatten eller åtminstone på 

 fuktiga ställen, ehuru väl de minsta af dem stundom föras 

 medelst luftströmniarne vida omkring öfverallt i luften, i 

 hxilket medium de dock ej visa någon sjelfständig rörelse, 

 utan blott mekaniskt kringströs. 



Det lusa och ytterst fina, stoftlika jordlager som kallas 

 bergmjöl, kiselgur, infusoriejord m. m. och som anträffas på flera 

 ställen i Skandinavien består till största delen af kiselskal efter 

 döda mycket lågt stående växtorganismer, Diatomaceer, som 

 ännu i dag i största ymnighet förekomma i vatten, diken 

 UK m. De räknas numera till de encelliga algerna, af hvil- 

 ken stora och mångskiftande klass de bilda, så att säga, det 

 nedersta trappsteget. Yttre formen är alldeles matematiskt 

 regelbunden och sirlig, än äro de runda, än gigformiga, än 

 parallelipipediska, än jemnsmala o. s. v., med talrika 



