159 



sina fortskaffningsorganer, lägger sig intill och fäster sig vid 

 något i vattnet liggande föremål, såsom stenar, trästycken 

 och dylikt, omkläder sig med en cellhinna och den nya 

 plantan utväxer omedelbart genom vanlig celldelning. Zoo- 

 sporen. denna nakna och könlösa protoplasmaknopp, tjenar 

 följakteligen till artens förökning, ett annat rörligt organ fin- 

 nes äfven hos de flesta afdelningarne inom sporväxterna, 

 men tillhör den hanliga sfären, nemligen antherozoiderna, 

 livilka i sitt bäst utbildade skick visa sig hos de högsta af 

 hithörande former, såsom bräkengruppen, mossorna och Cha- 

 raceerna. I deras hanorganer uppstå talrika runda celler, 

 inneslutande hvar sin spiralvridna protoplasmakropp eller 

 hanliga element. Hanorganet öppnar sig, hancellen sönder- 

 spiänges och den inneslutna antherozoiden blir fri, för att 

 genom vattnet eller den fuktiga luften spiralibrmigt röra sig 

 framåt till pistillidiet, genom hvars öppna märke han kry- 

 per in och ned till honprotoplasmat, och genom sammansmält- 

 ningen med detta åstadkomma utbildningen af frukt och sporer 

 eller omedelbart en ny planta. I fiåga varande rörelseför- 

 måga hos sporväxternas hanelement ersattes hos fröväxterna 

 genom utväxningen af pollenröret från det på pistillens märke 

 fallna frömjölskornet. 



Vi hafva nu i största korthet afhandlat de rörelse- och 

 dermed stundom förenade känselfenomen som hos växterna 

 lilifvit in till denna dag uppmärksammade och dervid fun- 

 nit att, fastän möjligen ett och annat af företeelsen kan för- 

 klaras i öfverensstämmelse med fysiska och kemiska lagar, 

 såsom ljus, värme, tyngd, kapillaritet, diffusion, kemisk frän- 

 skap m. fl., dock dermed blott det ytliga af fenomenet blef- 

 ve knapphändigt utredt, så mycket mera som i de flesta 

 fall man ännu icke det minsta insett hvilka lagai- och på 

 hvilket sätt dessa skulle verka. Så affärdas t. ex. känslig- 

 heten hos sensitivan med den förklaring att samma käns- 

 lighet orsakar en safttillströmning till den undre delen af 

 (len kontraklila yttre barkväfnaden i den ansvällda basilar- 

 leden, med hvilken småbladen äro fastade, och att dessa pä 

 grund häraf måste resas uppåt mot hvarandra. Men hvad 



