344 14 



egen l'ndcrslægl {Afacrufxilanus), og uiiilelig, al vi ligiicndt' Forhold gjnr sig gjii'Ulende i 

 Ktigpgnippen, indenfor hvilken de saakuldle antarcliske, ogsaa i saa mange andre Henseender 

 afvigende, Arier i Griflerne have Karaklerer (Tab. VI, f. 2, 7, 12, 6), som gj»re del nodven- 



digl at udsondre dem som en egen Shegl {Nol hof agns). 



rrogjemmel. Det er iMangelen eller Tilstedeværelsen af ufuldstændige Skille- 

 vægge, som betegner den væsenlligste Porskjel i Frogjeniinel. Fruglkniiden er oprindelig 3- 

 rummet, som hos Quercus og I'agus, eller 9 — l2-runimel, som hos Castanea sens. str. og 

 Ctjclobalanus; men hos de fleste Arter forsvinde Skillevæggene ganske, saaledes navnlig 

 hos Quercus subgen. Lepidobalanus og Cerris, Cyclobalanopsis og Fagus. Kun bos Ctjclo- 

 balanus har Fru;;ten 9—12 og lios Quercus subgen. Erythrohalanus 3 ufnldsta'udige Rum 

 (p. 340, fig. G, M), dog er der hos de fleste Arter af den sidstnævnte Underslægl kun meget 

 svage Spor af Sklllevieggene tilbage. Ved Hestemmelsen af Frøgjemmets væsentlige Egen- 

 heder fortjener maaske lige saa meget som de falske Skillevægge de forskjellige Lags Ud- 

 vikling i Forhold til hinanden at tages i Betragtning. Frugjenimet bestaaer foruden Over- 

 huden af lo Lag, et ydre fastere, og lysere og el indre noget tyndere, løsere og mørkere 

 af Farve. Saaledes er Forholdet næsten hos alle Slægter og Arter, kun ikke hos Pasattia. 

 Hos denne Slægt er Frøgjeinmels indre Lag inegel tykkere end det ydre og springer sæd- 

 vanlig frem i 3 Partier, som ere opfyldte med større eller mindre hule Kum, der minde 

 om Lacunerne i Valnøddens Frøgjemme (p. 345, fig. A, B, C). Hvad Formen angaaer, er 

 Frøgjemmets Tværsnit i Heglen rundt, kun hos Fagineæ trekantet (Tab. VI, fig. I -2). Frø- 

 gjemmet frembyder for Hesten indenfor de fleste Slægter store Forskjelligheder i Form og 

 Tykkelse, saa at niaii IVa ilet hos nogle Arter rorckiimmendc smalt aflange Frøgjemme 

 gradvis føres gjeiaicin umærkelige Overgaiiiii^ hos andre Arter til det kugleformede eller 

 lladtrykt-kugleformede. flos Quercus subgen. Le/ndobalæius er Frøgjenmiet sæd\aulig æg- 

 formet eller ægformet-allaiigt og tyndt (p. 345, (ig. 7, K), medens det tios subgen. Eiythro- 

 balanus er kugleformet og ofte tykt (p. 345, fig. (?); dog findes i begge disse Underslægter 

 mærkelige Afvigelser fra denne Hegel; Frøgjetnmet er saaledes hos Quercus [Lepidobalanus] 

 lyrata kugleformet og tykt (p. 345, fig. //), lueii deiiinod ægdaunet-aflangl, spidst og tyndt 

 hos Quercus (Erythrobalanus) agrifolia (p. 3'i5, LE). Ilvail den Forbindelse angaaer, som 

 gjor sig gjældende mellem særegne Furhojij i Froiijciuuiel og (irlllerue, kau jeg luMi\ise til 

 min tidligere Afhandling (p. 4!)). 



Æg og Frø. Iler er altid lu /Kg i hverl af Fru,i:lkMUileus Unni, og da der i 

 Hegelen fiiide.s tre Hum, og kun ét Æg udvikles til Fro, bliver der saiiled.s fem golde Æg. 

 Disse golde Æg sees altid i Frugten og sædvanlig hæftede til Frøels øverste Del (p. 3i6, 

 fig.//) eller noget nede paa Siden (p. 31G, lig. 6', /''), saaledes hos ('(istanin(i\ Faginew og 



