19 349 



ikktt nogen huniinenliu;nf,'(;ndf Kreds, men vise sig i Tværsiiillel for del IjJolte Øic eller ved 

 CII svag KorslHrreise i den morkcre af Vedceller dunnede Grundmasse som lysere, næslen 

 parallelt med Murvslraalerne InbeDde, lidt buekrummede eller buglede Striber. Ved en 

 ringe Forstørrelse komme lo andre for Egen karakteristiske ['orhold tilsyne, nemlig: meget 

 smalle, men næslen ens slore og i temmelig regelmæssig Afstand fra hinanden stillede 

 Marvstraaler (flg. 5, 6, 7?«') og Vedparenchymel, der viser sig som smaa, matte, bølgede, 

 med Uarken næslen parallelt løbende Striber, 5 — 6 i hver Aarring (fig. 5/>). — Marvslraalernes 

 Celler ere tavleformede og have en tyk, navnlig i Enden af Cellerne brunlig Hinde, der 

 er forsynet med Porer paa alle Væggene, og et brunt Indhold |fig. 6 m'}. Ue smalle Marv- 

 straaler ere dannede af el enkelt Cellelag, lO — 12 Celler høit (fig. 7 »»')• Vedparenchymels 

 Celler slemme væsentlig overens med .Marvslraalernes, men de have kun Porer paa de med 

 Marvslraalerne parallele Vægge (lig. 7, 8 p) og paa Tværvæggene (fig. 6p). — I de store Kar 

 sees ofte de saakaldle Thylier eller Udkrængninger af de til Karrene stødende Celler, som 

 voxe ind gjennem Karrenes Porer og derpaa udvide sig blæreformigt. — Vedcellerne ere 

 dels egentlige Vedceller (fig. 7 — 8 v), dels karlignende Vedceller (Tracheider), (Gg. 7 — 8 (}. De 

 ere ikke saa lykvæggede som hos Bøgen, mere trinde — i et Tværsnit mere runde — end 

 hos IJøgen og adskilte ved større Mellemcellerum (fig. 6). 



Kastanien {Castanea rulgaris) har i sin indre Bygning i det Hele, hvad der ogsaa 

 er almindelig anlaget, stor Lighed med Egen. Barken frembyder væsentlig de samme For- 

 hold som hos Egen. El Tværsnit af Kastaniens Stamme viser samme Fordeling af Karrene 

 (flg. 9): meget store, i en Kreds forenede Kar i den inderste om Foraaret dannede Del af 

 Aarringen, og mange smaa derfra i bugtede Striber udgaaende, og her sees ligesom hos 

 Egen talrige temmelig ensslore smalle Marvstraaler; derimod giver her sig en iøinefaldende 

 Forskjei lilkjende i Mangelen af brede Marvstraaler, og deri, at Vedparenchymel er saa lidt 

 udviklet, at det ikke sees uden ved mikroskopisk Undersøgelse. — Baade Marvslraalernes 

 og Vedparenchymels Celler ligne Egens, frembyde samme Forhold i Porernes Fordeling 

 (Dg. 10—12) og have ligeledes et brunt Indhold. Derimod ere Vedcellerne meget forskjel- 

 lige; de ere nemlig tyndvæggede, hvorfor ogsaa Kaslanievedet alene ved sin forholdsvis 

 ringe Vægtfylde let skjelnes fra Egevedel. Vedcellerne have et rundaglig-firkanlel Tværsnit 

 (Qg. 10 under g); kun de megel mindre Vedceller, som afslutte Aarringen, ere noget mere 

 tykvæggede og have et rundaglig-reclangulærl Tværsnit (Cg. 10 over g). Vedcellerne ere 

 dels egentlige Vedceller (Cg. II r), dels Tracheider (fig. 11 <). — Karrene ere langtfra lige 

 vide i ulie Aarriiigene; fra den lOdc— 15de Aarring tillage de betydeligt i Vidde. 



Bøgen adskiller sig baade i Barken og Vedet meget væsentlig baade fra Egen og 

 Kastanien. Barken udmærker sig navnlig derved, al den indtil Træels høiesle Alder holder 



44* 



