352 22 



Bladene lios Syil-lfngeiie ere altid smaa og i Kegelen læderagtige og toaarige, 

 men de udmærke sig dog navnlig derved, at de ere dobljelt ruudtakkede (Tab. VI, 

 fig. 25—28), forsaavidt de ikke ere ganske helrandede, og ved Ilibbefordelingcn. Secundær- 

 ribberne dele sig nemlig i nogen Afstand fra Handen i lo Grene, af hvilke der leber én ud 

 i hver af de to Takker (Tab. VI, fig. 25 og 26), eller de løbe uden al dele sig til Bunden 

 af Indsnittene mellem IJovedtakkerne (Tab. VI, flg. 27), et Torhold, som vist er meget sjel- 

 denl i Planterigel. Nord-ISogenes Blade derimod ere meget slørre, énaarige, enten utydeligt 

 dobbelt rundtakkede, som hos F, syhatica, eller tandel-lakkede, som hos F. ferruginea. 

 Secundærribberne danne i Enden en lille Bue, blive her meget tynde og tabe sig ganske, 

 inden de naae Enden af Takken (Tab. VI, (ig. 29). 



Blomsterstand. Ilos Syd-Bøgene sidde Hanblomsterne .som oftest enlige paa 

 korte Stilke i Bladhjørnerne, sjelden tre sammen, som hos F. fusca og F. Dombeyi. Ue 

 altid smaa Skaale ere ligeledes enlige og korlstilkede. Hos Nord-Bogene derimod ere 

 Manbluinslerne forenede til en kugleformel llakle, som bæres af en lang Stilk, og disse 

 Kakler komme frem fra Hjørnerne af de nedre skælagtige Blade paa Aarsskuddone og ere 

 hængende, medens Skaalene sidde i Enden af en opret Stilk, der kommer Iriiii Ira lljornerne 

 af de fuldkomne Blade høiere oppe paa Aarsskuddet. 



Skaalene og Skaalskællene. I disse Dele viser der sig store Forskjclliglieder 

 mellem Nord- og Syd-Bøgene. Hos Nord-Bøgene ere Skællene paa de firfligede Skaale 

 syldannede, spredte og saa nøie sanimenvoxne med Skaalens Axedel, at man tidligere antog, 

 at denne alene var dannet af de sammenvoxne Skæls Grund. Her findes kun to Blomster 

 i hver Skaal. Syd- Bøgene have altid en meget lille Skaal, som indeslutter tre Blomster. 

 Den er vel i Reglen firfliget, men hos nogle Arter, navnlig hos F.betuloides og F. Dombeyi 

 maa den dog snarere siges at være dannet af to dybtkløvede Tlige. Her finder altid en 

 langt skarpere Adskillelse Sted mellem Skaalens Axedel og Skællene. Hos F. Dombeyi be- 

 staaer hver Flig af en nogen i Spidsen tokløvet Axedel, som midt paa Ryggen bærer et 

 Skæl. Et lignende Forhold har jeg ofte fundet hos F. betuloides. Skaalen bestaaer da af 

 to Flige, som hver er delt i lo trinde Grene, og ved Grunden af hver Flig sidder der ét 

 Skæl; for Resten er Axen ganske nøgen. Hos F. anUirctica er hver af Skaalens fire Flige 

 ofte i Spidsen delt i to uligestorc Grene (Tab. VI, lig. 10), og her findes ofte kun ét stort 

 fladt Skæl, som næsten i hele sin Længde er sammenvoxet med Axedelen (Tab. VI, fig. 11). 

 1 Reglen er hver Flig dog forsynet med mange Skæl, men som deri ere væsentlig forskjel- 

 lige fra .Skællene hos Nord-Bøgene, at de ere krandsslillede (Tab. VI, fig. 3, 8, 9). Skæl- 

 lene i hver K rands ere da sjelden frie som hos F. obligua, Cunninghami og Menziesii 

 (Tab. VI, fii:. i), men mere eller mindre sanimenvoxne, saa at der i hver Ra'kkrs Sled 



