338 



Af Fagut Sieboldli 



gjældende hos Quercus subgen. Macrohalanus ok lios Quercus subgen. Lepidobalanus sect. 

 Prinus § serroides. 



Hos nogle Arier ainøgegnippen {Fagus Sieboldit, Nothofagua anlarctica, N.Gunnii] 

 finder tilsyneladende el megel afvigende Forhold Sled, idel Sekundærribberne ende, ikke 

 som sædvanlig i Spidsen af Tremragningen , men i Bunden af L'dsnillel (Tab. VI, f. 27). 

 Kn niirmere Helraglning viser imidlerlid, al hos disse Arter svarer Bunden af L'dsnillel til 

 Spidsen af Fremragningen hos andre Arter. Hos Fagus sylvatica 

 i'pe Bladene dobbelt rundlakkede paa den Maade, al der til hver 

 Sekimdærribbe hwrer en stor og en lille Tak (Tab. VI, f. 29); men 

 iinderliden forsvinder den mindre Tak, i hvilken Ribben gaaer ud, 

 ,-anske, og da have vi del samme Forhold, som normat gjør sig 

 L'jældende hos Fagus Sieboldit med enkelt rundlakkede Blade, som 

 jiaa hosstaaende Træsnit. Her er altsaa Bunden af lldsnittel homolog 

 med den lille Tak hos Fagus syUatica. Notho/agus antarctica og 

 Gunnii have ligeledes dobbelt rundlakkede Blade — hver Tak er ved 

 el Indsnit delt i to ligestore Dele (Tab. VI, f. 27) — ; men hos en 

 almindelig forekommende Varietet af N. antarctica (f. sublobata) træder 

 i Takkernes Sted korte lakkede Lapper, som hosstaaende Træsnit 

 viser, og da løbe Sekundærribberne midi igjennem Lapperne, saa at 

 del altsaa ogsaa her sees, al Bunden af Udsnittet hos den almindelige 

 Form (Tab. VI, f. 27) er homolog med Enden af Lappen hos den 

 lappede Form. 



Bladene ere hos de tre Hovedgrupper i Regelen saa forskjel- 

 A( Notiwfagua antarctira lige, at disse alene derved kunne skjelnes fra hverandre. Hos Ka- 

 var. lobata. slaniegruppeu ere Bladene, paa faa Undtagelser nær, helrandede; hos 



Egene ere de som oftest mere eller mindre dybt indskaarne, men 

 selv om de ere helrandede, ere de forskjellige fra Bladene hos de til Kastaniegruppen 

 hørende Arter ved Ribbernes Karakter (smign., Bladel af Quercus (Erythrohalanus) conspersa) 

 med Bladet af Pasania glabra (p. 337); de til Bøgegruppen horende Arier have sædvanlig 

 dobbelt rundlakkede Blade og et eget Forhold i Sekundærribberne, der enten ere som ovenfor 

 omtalt, eller de dele sig i nogen Afstand fra Randen i to Grene, af hvilke der gaaer én til 

 hver af Takkens Smaalakker (Tab. VI, f. 25, 26, 28|; kun hos Nothqfagus Solandri og 

 Cliff'ortioides ere Bladene helrandede. Hos Castaninæ stemme Slægterne væsentlig overens 

 i Bladene; hos Quercineæ og Fagineæ derimod vil man i Reglen alene paa Bladene kjende 

 Slægterne, og af Quercus endog Underslæglerne. Hos de tre store Underslægter: Lepido- 

 balanus med lappede, Erijthrobalanus med fligede og braaddet-landede og Cerris med 



