336 



iHrrede Planter til vor Maves [lerbarium, som skyl'Ics J. D. Ilookor o^ Kigsinusei'l i 

 Ulrt'cht, været Island til al blive mere fortrolig med de asiatiske Arter. Medens nn L'nder- 

 Sflgelsen af delle rigere Materiale i alle væsentlige Forhold har tjent til al bestyrke Kiglig- 

 lieden af de Principer, som jeg i min lidligerc Alliandling har lagt til Grund for Inddelingen, 

 har den ogsaa bidraget til al opklare en Del Tvivl, og i enkelte mere underordnede Punkler 

 inedførl nogle Torandringer. At Gyldigheden af den af mig foreslaaede systematiske Inddeling 

 ligeledes bekræftes, saavel ved disse Planters indre Bygning, som ved deres geografiske Ud- 

 hredning, vil ogsaa her blive vist, saa al dette fnrsle Afsnit falder i følgende Kapitler: 

 li Yderligere Hidrag til Egcfamiliens morfologiske Forhold; 2) en Sammenligning mellem 

 den indre Bygning af Stammen hos Egen, Bugen og Kastanien; 3) en systematisk Udsigt 

 over Egefamilien; 'i) denne Families geografiske L'dbredning. 



I. 



YcloiliRore Bidras til Eoiefaniiliciis moitoloiiiskc Forhold. 



Bladene. I min. tidligere Afhandling har jeg gjennemgaaet de karakteristiske For- 

 hold i Bibbel'ordelingen og Indskæringerne. Hvad SekundaTribberne angaaer, da løbe disse, 

 naar Bladene ere iiidskaarne, ud til Knden af Freuiragningerne (Takken, Fligen), som hos 

 Ci/clobalanopsis gilra; naar Bladene derimod ere heirandede, da 

 eiileii dele Sekundærribberne sig i en temmelig stor Afstand fra 

 Banileu i lo Hovedgrene, hvoraf den ene bøier opad og den anden 

 nedad, som hos Quercus (Erythrohalnniis) conspersa, eller de 

 ende i en med Bladranden næslen parallelløbeude Bue, som hos 

 J'asania glabra. Foruden disse Forhold, der ere de almindeligste, 

 bør endnu udhæves følgende, sjeldnere forekommende, men dog 

 karakteristiske for egne naturlige Grupper: Sekundærribberne op- 

 løse sig ved gjentagen Gaffeldeling i større finere Bibber, som tabe 

 sig henimod Randen — saaledes navnlig hos 

 Quercus (Ileterobalatuis) semecarptfolia (Tab. I, 

 1—3) og tildels hos flere Arter af llex- 

 (Iruppen (Tab. II, 1—3) og af Erythrobalanns- 

 Gruppen {cinerea, imbricaria) — eller Sekun- 

 dierribberne løbe ud i en Tak, men afgive 

 nær Ilanden en med denne næsten parallel- 

 løbende Gren, saaledes som hosslaaende 



Af Qitercui Sadlerii 



Ci/clobalauopiU gilv 



Træsnit viser. Dette Forhold gjør sig navnlig 



