63 383 



1| Det Iropiskc Bielle fra Havet til 2000 Fod. Den slørsln Del af Laiidi;! 

 er her opdyrket. Paa de siimpifje Kyststrækninger ere de lysegrnnne Mansroveskove (Rhizo- 

 fora mucronata, Brtiguiera) herskende; paa sandede Kysli-r Pandanus og Marquartia. I 

 Vestjava langs Sydkysten ere Fahneskove [Conjpha Gelion(j\ hyppige. Nogle Egne ere 

 overvoxede med Aiangræs [Saccharum Koenigii), medens de turre Bakker i det Indre dækkes 

 af Acacie Skove [Albizzia jirocera, stipulata o. fl.). Kun i den osllige Del af Øen findes 

 Djntiskove {Tectona gtandis], som ikke naa hoierc op end til .=»00 Fod. Det er kun i den 

 tætte og mørke I rskov at der træPTes den Yppighed og lligdom paa Arter, som i saa hwi 

 Grad udmærker Javas Flora. De Træer, som her spille den vigtigste Kolle, ere talrige 

 Figenarter [Ficus elaslica, procera o. m. fl.), Anouaceer {Uraria, Michella^, Myrlaceer {Bar- 

 ringtonia apeciosa), Leguminoser [Pterocarpus i'ndicun, berømt ved sit stærke og smukke 

 Ved), Mimtisops acuminala, SpatJiodea gigantea, Irena glabra o. m. a. Kun i den sydlige 

 Del af Oen forekommer den berygtede Anljar {Poon-Upas, Antiaris loxicaria). Blandt de 

 Planter, som dække Bunden i Urskoven niaa især udhæves: talrige Scitamineer, der 8 — 10 

 Fod høie ofte staa saa tætte, at de gjøre Skoven ufremkommelig, Pavetta sihaU'ca, Cinna- 

 momum camp/ioratttm , Pinanga javana, talrige Bregner og de mærkelige Bodparasiter 

 [Rafflesia Patma, Brugmansia Zippelii). 



2i Det subtropiske eller Rassamala-Skovenes Bælle fra 2000 Fod til 

 4 500 l'oil. Dette Bælte udgjør i Udstrækning neppe mere end Vso af det foregaaende og 

 indlager i den storste Del af Java kun Vulkanernes steile Skraaninger. Fugtigheden er her 

 overordentlig stor og giver sig tilkjende i den store Rigdom paa halvparasitiske Planter. Det 

 er i dette Bæltes paradisiske Klima at Kaffen bedst trives (især mellem 3000 og 4000 Fod), 

 og Skoven har derfor mange Steder maattet vige Pladsen for udstrakte Kaffeplantninger. 

 Figenarter ere endnu talrige, og det er kun ganske gradvis, at det foregaaende Bæltes Træer 

 erstattes af dem, som her fortrinsvis danne Høiskoven, blandt hvilke især fortjene at ud- 

 hæves: Oordonia Wallichii, der med sin søileformede Stamme paa nogle Steder næsten 

 alene er herskende, Canarium altissimum, Thespesia altissima, Di'pterocarpus trinervis med 

 sine umaadelig store Blade, Fagræa speciosa; men som Konger i disse Skove herske Ras- 

 samalatræerne (Allingia excelsa]. Paa den 90—100 Fod høie valseformede, ganske glatte 

 Stamme hæver den kugleformede Krone sig iveiret til I,i0— 180 Fod, saa al vore største 

 Ege vilde staa som Dverge ved Siden af disse Kæmper. Slyngplanterne, især Cissus Arter, 

 have her deres rette Hjem. Underskoven dannes af Bregnetræer \AlsophUa), Rubiaceer, 

 Urticeer, Myrcineer, Vernonia javana, en 50 Fod hoi Kurvblomst, Horsjieldia aculeata, en 

 12 Fod høi Skjermplanle, og mange smaa Palmer [Arrea pumila, Pinanga costata). 



o| D|et varme tempererede eller Ege-Kastaniernes og Naalelræemes 

 Bælte mellem 4500 og 7500 Fod. Iler loregaaer hver Dag fra Kl. 9 til Kl. 3 en Sky- 

 danuelse Skydækkel ligger sædvaidig mellem 5000 og 6000 Fod. En svag Sydostviiid er 



