384 54 



fremherskende. Foriidcn Kge-Kastanierne og Kastanierne, hvis Ldbredninj,' niL'rmirc \il 

 blive omlall i det Folgende, fortjene blandt de Træer, som danne Skoven, at udhæves: 

 meget afvigende Valnodarler {Engelhardt ia apicata, serrata o. fl.). Ahorn (Acer jaranicum) 

 med udelte helrandede Blade, talrige Laurbærtræer {Persea pseudosassap/iras, Litsæa, Cinna- 

 momum), den kæmpestore Agat/iisantlies javanica, Cedrela fehrifttga, Memecr/lon intermedium, 

 enkelte Palmer (Caryota propinqm', Bregnelræer [Cyathea, Balanlium], Araliaceer og i den 

 øverste Del af Bæltet Naalelræer, forskjcllige Pudocarpus-XrieT, blandt hvilke den over 100 

 Fod høie P. cupressina er den almindeligste. Blandt L'nderskovens Planter skulle især 

 udhæves de mange Strobilanlhes- \ner, som med deres snorlige b — 20 Fod høie Slængler 

 dannne tætte uigjennemlrængelige Krat. I dette Bælte udmærke Melastomaceerne og Orchi- 

 deerne sig ved deres pragtfulde Blomster, og alle Træernes Grene ere overvoxede med halv- 

 parasiliske Bregner og Mosser. I den midterste og østlige Uel af Java er der to Træer, 

 som paa mange Steder ere herskende i dette Bælle, men ganske mangle i den vestlige 

 Del, nemlig: Parasponia pai-viflora, et 20 — 2o Fod hnit Træ af Celtideernes Familie, og 

 Casuarina Junghuhniana, der med sin snorlige Stamme naaer en Høide af SO — 90 Fod, og 

 som fra Lawu mod Ost beklæder alle Bjerge, navnlig mellem 5o00 og 6500 Fod. 



4) Det kolde eller alpine Bælle mellem 7500 og 10,000 Fod. Den aar- 

 lige Middeltemperatur er her 10° C. Om Natten synker Temperaturen ofte under Fryse- 

 punktet, og her dannes en tynd Isskorpe, som dog snart smelter. Her voxer lave Træer 

 og Buske med forvredne Grene og tæt overvoxede med Laver. Det er navnlig Leptospennum 

 jloribundum. og Agapetes vulgaris, som ere fremherskende. Desuden voxer her Arter af 

 Slægterne Mijrcia, Viburnum, Alchemilla, Plantago, Viola, Hydrangea o 11. 



Til dette Gebet høre alle hidtil kjendte (c. 30) Arter af Slægten Cyclobalanus ; des- 

 uden mange Arter af Slægten Pasania, altsaa Hovedsummen af de egentlige Ege-Kaslanier. 

 Fremdeles forekommer her 7 Kastaniearter, nemlig: Caslanea [Castanopsis] costata, Tun- 

 gurrui, furfurella, Buruana, Javanica, {Callæocarpus] Sumatra og C. rhamnifolia og 5 

 Arier Kaslanie-Ege, Cyclobalanopsis lineata, Horsfeldii, oidocarpa, gemellifiora og argentata, 

 af hvilke de lo sidstnævnte i flere Henseender danne Overgang til CyclobaUnms og Pasania. 

 Her findes ikke en eneste egentlig Lg. 



Hvad disse Arters Udbredning efter Eløiden angaaer, da er der paa Java kun tre 

 Arter, nemWg; Pasania sundaica, P. crassinerria og Cyclobalanus jdatycarpa, som forekomme 

 i en Høide af omtrent 500' over Havel. Det er først naar man er steget 3—5000' over 

 Havel, al Cupulifererne udgjøre en væsentlig Bestanddel af Skoven. Hvor KalTeplanlningerne 

 begynde at høre op, og hvor Skybæltet har sin nedre Grændse, der er det at Ege-Kasta- 

 nierne begynde at vise sig i større Mængde. I en Høide af c. 5000' seer man overalt 

 Jorden bedækket med Agern, og del er her, at Pasania pallida, P. pruinosa, Cyclobalanus 

 induta, G. costata, C- Javensia, Castanea Jo vensis , C. Tungurrut, Cyclobalanopsis gemelli- 



