65 ' 385 



flora, C. lineata o. in. a. liave deros retle Hjem. Der er en af disse Arter, Pasania prui- 

 nosa, hvoral' en egen Varielel {var. alyina) paa nuule Steder i den osllige Del af Java, og 

 navnlig paa Vulkanen liawi, stiger op i del alpine Kælte og her i en fluide af 8-9000, 

 betegner Grændsen for Trajvæxten. Del er lave forkrnblede Træer med vidtudbredte drene, 

 tæt beliængte med Skieggclav (Jungliubn I. c. Bd. 1, p. 361). 



De andre Øer synes, saavidt man kjender dem, i det Hele al stemme overens med 

 Java, navnlig med Hensyn til Kystvegetalionen. Ogsaa i de andre Plantebælter er det væ- 

 sentlig de samme F.imilier og Slægter, som ere herskende, men hver af de slørre øer 

 har gjcnnemgaaende egne Arter. Sumatra og Java have hver hen ved 30 Arter af 

 Cupiiliferer, men uagtet disse to Øer ligge hinanden saa nær, skal der ifølge Miquel kun 

 være 3 Arter, som de have fælles, nemlig Pasania spicala, P. mappacea og Cyclobalanns 

 Javensis. 



Flvad Plantevæxten paa Sumatra angaaer skal der vise sig ikke ringe E'orskjel mellem 

 Østsiden og Vestsiden og mellem Nordsiden og Sydsiden af denne 0. Den Indblanding af 

 nyhollandske Former, som er karakteristisk for Plantevæxten paa hele den indiske øgruppe, 

 gjør sig stærkere gjældende paa Sumatra, IJorneo og Celebes end paa Java. Blandt de nyhol- 

 landske Typer, som saaiedcs optræde paa Sumatra, fortjene især al udhæves: Myrlaceer (Lep- 

 tospermuni, Bæckea, Melaleuca, Tristania), Epacrideer {Leucopogon), Casuarina Sumatrana, 

 der har en stor Udbredning paa Bjergene, Proteaceer {Heh'cia), Dodonæa og Lagenophora 

 Sundana. Dipterocarpeerne, Chrysobalaneerne, Melastomaceerne, Begoniaceerne, Nepentha- 

 ceerne og Rhodorendrerne ere stærkere repræsenterede paa Sumatra end paa Java. Den 

 for alle nordligere Lande saa karakteristiske Fyrreslægt har paa Sumatra sin sydligste Re- 

 præsentant, og Pirius Merknsii paatrykker Plantevæxten paa Nordsiden af Sumatra et mere 

 nordligt Præg. Af Slægten Castanea er en egen Lnderslægt, Callæocarpus Miq. [Sumatrana 

 og rfiamnifolia), der endnu kun er ufuldstændig kjendt, eiendommelig for Sumatra. 



Paa Sumatra strækker den høie Vulkankjæde sig langs med Sydvestkysten og breder 

 sig ved Sidekjæder omtrent til Midten af Øen , medens den sydostlige Elalvdel indtages af 

 en kun lidt over llavet hævet sumpig med Urskove dækket Alluvialsletle. Sumatra mangler 

 ganske de for Vestjava saa karakteristiske llasaraala-Skove, og her frembyder sig navnlig 

 det mærkelige og afvigende Forhold, al uagtet denne er nærmere Ækvator, ligger Plante- 

 bælterne lavere end paa Java. Ege-Kastanierne udgjore saaledes allerede fra en Høide af 

 500' en væsentlig Bestanddel af Skovene i Forbindelse med Dryobalanops , Dipterocarpeer, 

 Cassier og Acacier, medens Rubus-kT\6T voxe mellem Scitamineer i Underskoven. I Batta- 

 landene begynde Naaletræerne allerede i en Høide af 3000', saaledes Dacrydium elaium og 

 Ptnus Merkusii, og paa de hoiesle Toppe af Bjergene, her .S— 6000', voxe allerede Thi- 

 baudier og andre for del alpine Bælte karakteristiske Væxter. Hertil kan endnu føies, at 

 medens Casuarina paa Java er indskrænket til Ostsidens slorre Bjerghoider, danner Casuarina 



