416 86 



Krim gaaer Sleppen til Midlen af Øen. Spredte Steppepartier forekomme nordligere, saa- 

 ledes ved Sarank. Ligesom Skoven forlsælter sig ind i Tundrerne langs med rioderne, 

 saaledes finder det samme Sted i Stepperne, og i fugtige Dalstrøg fmdes smaa Skovpartier, 

 dannede af Birk, El, Lind og buskformige Ege. Den for Stepperne karakteristiske Plante- 

 væxt taber sig først ganske gradvis ind i Tyrkiet. Saaledes har Planlevæxten i Omegnen 

 af Konstantinopel ifølge Grisebach*) Steppekarakter og ligeledes ved Kysterne af .Mar- 

 morhavel, ja endnu ved Vardars Delta, hvor store Strækninger ere overvoxede med Tamarix 

 Gallica og Græsser. Ligeledes dække buskformige Ege (Q. pedunculata og pubescens) store 

 Strækninger i Rumelien, Serbien og Banalet, især langs med Donau, og Phragmites com- 

 munis, der, som del synes, optræder i Wolgas og Donaus Delta i slørre Masse end noget 

 andet Sled paa Jorden, gjør sig paa lignende Maade gjældende ind igjenncm Ungarn. 

 Mellem Sydgrændsen for Tundrerne og Nordgrændsen for Stepperne ligger iUislands store 

 Skovbælte. Dette deles ved del Uøidedrag, som fra VValdai-Bjergene forlsælter sig mod 

 Øst mellem Wologda og Jaroslaw og danner Vandskjellel mellem Dwina og Wolira, i et 

 nordligt Farti, hvor Naaletræerne ere herskende, og el sydligt, hvor Eg, Lind, Bævreasp, 

 Avnbøg og andre Løvtræer for en væsentlig Del indtage Naaletræerncs PI ids eller ganske 

 have fortrængt disse**). Del nordlige Parti af Skovbællet deles atter i en østlig Del, hvor 

 de sibiriske Naaletræer ere herskende, og en vestlig, der udelukkende indtages af europæiske 

 Arter. Det er nemlig et mærkeligt Forhold i Fordelingen af Planterne her, at Uralkjæden 

 ikke, som man tidligere har ment, danner et Grændseskjæl mellem den sibiriske og euro- 

 pæiske Flora, men Grændsen betegnes for Træernes Vedkommende ved en Linie, som fra 

 Onegaens Munding drages over Søerne Latscha og Kubinskoi mod Syd til Wolga***). — 

 Det er Bødgran (Picea excelsa) og Fyr [Pinus sylvestris], som danne Hovedbestanddelen af de 

 umaadelige Skove, der fra den botniske og den (inske Bugt til Hvidehavet dække den største 

 Del af Liindett), med Indblanding af Birk og El (Alnus incana). I Granskoven beslaaer Un- 

 derskoven af Pil [Sttlix arbuscula, hastata), Alnaster fruticosus, Juniperus nana; her voxe 

 Empetrum, Vaccinium Myrtillus, uliginosum, Vitts Idæa og Rubus arcticus. I Fyrreskoven 

 derimod er Bunden dækket med lælle Tuer af Laver, [Cladonia rangifenna, cornucopioides), 

 Stereocaulan tomentosum, og Mosser {PolytrtcJium, Hijpnicm, Dicranum), og herimellem sees 



*) Wicgmanns Arcliiv, 8 Jahrg., 2 B., 18i2, p. 'iU og -138. 

 **) Ifolge Blasius ligger ogsaa lier Grændselinicii mellem den blandede nnsk-russiskc og den helt 



russiske Befolkning (Reise, T. 1, \>. 201). 

 ***) Meyer har dog i sin Wiætka-Flora vist, at der er iO europæiske Arter, som ved Ural have deres 

 Østgrændse. 

 f) Tidligere have Skovene indlaget langt bcljdcligere Sliækniiiiier. Kn Strækning af «0— 80 Mile, som 

 paa Pallas's Tid var helt overvoxet med Skov, fandt Bla.sius næsten trælus (Heise, T. I, p. LJO). 

 Vel oprettede den russiske Begjcring paa én Gang et Koistcorps paa 2.'),0U0 M;ui<!, men (»dilæauelserne 

 blovc derved dog kun ufuldkomment standsede. 



