420 90 



fremdeles: Fopulus tremula, Salix Caprea, cinerea, pentandra, Gorylus, Fraxinus , Vlmus 

 montana, Acer platanoides, Tiliaparvifolia, Sorhus attcuparia q^ Fennica. Kun i de sydligste 

 Egne voxer Egen {Q. pedunculata). Statsskovene anslaaes til 6 Millioner Tdr. \A., men 

 store Skovstrækninger ødelægges stadig ved Tjærefabrikationen og navnlig ved Skovbrande*). 



Sverrig kan efter de herskende Skovtræer inddeles i tre Bælter**). 



1) Naaletræernes, Graa-EIIens og Birkenes Bælte indtager Lapland og Norr- 

 land til Dalelv. Landet har her et meget ensformigt Præg og bestaaer af vidtstrakte skov- 

 klædte Fjeldsletter. Skovbrug og Kvægavl ere Hovednæringsveiene. Agerbruget er kun 

 ringe og væsentlig indskrænket til Bygavl. Naaletræerne, Gran og især Fyr, have deres 

 største Udbredning i Norrland, hvor de danne en næsten sammenhængende Skov, ihvorvel 

 der i de ved Floderne liggende Egne i de sidste 20 Aar har fundet en ødelæggende Træ- 

 hugst Sted. Granen gaaer op til henved 1000 Fod og Fyrren c. 300 Fod høiere; dog er 

 der nogle Steder (f. Ex. Quickjock), hvor det omvendte Forhold Onder Sted, hvor Granen 

 gaaer heiere op end Fyrren. Graa-Ellcn hører til de almindeligste Skovtræer og optræder 

 i høiere liggende Egne i en egen buskformig Varietet [Almis puhescens). Ligesaa hyppig 

 er Birken {B. gluiino'sa) , der paa mange Steder danner et eget Bælte over Naaletræerne. 

 Her voxer ogsaa Beiula alpestris, der synes at være en Bastard mellem B. glutinosa og 

 nana. Denne gaaer op til en Holde af 2250 Fod, beklæder alle Sump.cne i ISorrland og 

 gaaer helt ned til Halland (57°)***). 



2) Egenes Bælte. Delte Bælte har sin Nordgrændse ved Dalelv og indbefatter 

 Mellemsverrig, allsaa hele Svealand (med Undtagelse af en Del af Dalsland) og den nordlige 

 Del af Gotaland. Det gaaer modsat Bøgens Bælte længere op paa Øst- end paa Vestsiden, 

 og flere af de for dette Bælle karakteristiske Træer, som Ahornen og Ælmen, gaa ikke 

 alene langs med Kysten op til Angermannclv, men forekomme i spredte Exemplarer til den 

 sydlige Del af Lapland. Del er kun til Nordgrændsen for dette Bælte at Frugtlrædyrkning 

 Onder Sted og ligeledes at Hvede og Ærter dyrkes. Uugen er den vigtigste Brødplante. 



*\ Die Wålder in Finland von Oberforstralit v. Ucrg i Jalirbiirli des Kongl. siicli. Academie fur Forst- 

 und Landwirlhe zu Tarand, 13 U. 



*) Andersson: Appercu de la vegetation et des planles cultivées de la Suéde, 1867. 



*) Desuden ere følgende Træer og Buske karaktcrisliske for delte Ba?lle: Jutiiperus communis, der ofte 

 opnaaer en Hoide af 15 — 18 Fod, Myrica Oale, der paa 64° er saa dominerende, at den udgjar 

 et eget Bælle, som tildels danner Grændsen mellem den sibiriske og europæiske Flora, Sorbus 

 aucuparia, som Stiger op til 1800 Fod, Populus tremula, Salix pentandra, Caprea, nigricana, haslata, 

 vugans, daphnoides, triandra, cinerea, aurita, repeiis, og over Birkenes Bælte dannes el eget Bælte 

 aS S.phi/licifoUa, glauca, Lapponum oa, lanata, og ovenover disse voxc <S. mj/j-si'mW, arhuscida, ovala, 

 polaris, herbacea, retiadala. 



