432 102 



og rager Imil op over IJngen (M. Lange). Nogle af de mindre Oer, som Æro, Dreie, 

 Avernako og Lyn, ere nu ganske skovlose, men liave lidligere værel skovbevoxede. 



2) Det fistlige Skovbælle eller KrisUornens Bælle indlager den øsllige 

 Del af Ualvøen, nemlig den jydske Ilwiryg og dennes Aftald indlil Uavet, og desuden Fyens 

 vestlige og nordvestlige Kyslrand. Ligeledes slutter sig hertil 0erne Als, Samso og Læsø. 

 Høiryggen danner Vandskjællet, sa:nker sig temmelig bral mod Vest, hæver sig i sit hoieste 

 Punkt (Uimmelbjergel) til 560 Pod og omslutter paa et imod Vest udskyende Plateau det 

 store iJassin, hvori Skanderborgso, .Morsø, Vangeso, Fulstrupso og Brabrandso ligge. Den 

 beslaaer af Uulleslenssand, der mod Øst er temmelig lerblandet og gradvis gaaer over i 

 Hullestenslerct. Denne Dannelse indlager nemlig et Bælte af 3— G Miles Brede langs Øst- 

 kysten, der dog paa mange Steder er afbrudt af de fra Ufiiryggen udgaaende (.Irene af 

 Rullestenssand, som følgende Vanddragene omslutte de for Østsiden saa karakteristiske dybe 

 Fjorde*). Ogsaa dette liælte er frugtbart og skovrigt; mange Egne ere høist maleriske og 

 frembyde den skjonnesle Vexel af Agerland og Bogeskov. De Forhold i Phmtevæ.vlen, som 

 udmærke denne Del af Landet, ere følgende: Bøg og Eg ere ogsaa her de herskende Skov- 

 træer, men foruden disse i) forekommer her en Del Træer, som ganske mangle i det fore- 

 gaaende Bælle eller ere yderst sjeldne der, nemlig Quercus sessiliflora, Ilex Aquifolium, 

 Taxus baccata og Juniperun communis , medens 2) paa den anden Side flere af Sydbæltels 

 Træer enten slet ikke forekomme her eller ere sjeldne, som Acer Fseudoplatanus, A. cntn- 

 pestre, Tilia grandifolia, T. parvifolia og Garpinus Betulus, hvortil endnu kan føies at 

 Birk og El her spille en vigtigere Rolle; 3) medens egentlige Heder ganske mangle i Syd- 

 bæltet, er der her en egen Form af Heder, de saakaldte Bakkeheder, som paa mange Steder 

 indtage betydelige Arealer; 4) endelig er der et Antal urteaglige Planter, som ere karak- 

 teristiske fordelle Bælte**). — Bøgen forekommer i rene Bevo.xuinger helt op til de nordligste 

 Egne i Jylland, allsaa under Bredegrader, hvor den i andre Lande begynder at forsvinde. 

 Den er saaledes fremherskende i Vensyssels Skove, i Eskjær Skov tæt Syd for Skagen, i 

 Sæbygaards Skov o. fl. Si. Bøgen har ogsaa i denne Del af Jylland, paa saadanne Steder, 

 hvor Bunden ikke er for fugtig, fortrængt Egen. I det størsle Skovdistrikt i det Indre af 

 Jylland, Skovene om Silkeborg, som for 200 Aar siden indtoge to Kvadratmile, udgjorde 



*) Nord for en Linip, som drages fra Vest mod Ost mellem Lemvig og Kalo, træder Kridtet paa mango 

 Steder op til Overfladen. Hoiryggen fortsætter sig her i den 'Jydske Aas-, og nær ved Kyslen ligge 

 tre store mærkelige Moser (Lvngmoser), som tilsammen udgjorc c. •! O Mile, nemlig Sorigs og 

 Raaliorg Jlose, store og lille Vildmose. Disse Moser ere Vige af Havet, som ved Klitdannclser ere 

 blevne adskille fra dette, og piia Bunden af dem findes talrige Muslingskaller. 

 **) Saadanne ere: Luzula maxima, Convallarla verticillata , Arum maculatum, Primula åcaiilii, Jianun- 

 culuH lanuginosiis, Sonchus imluslris, Centaurea pkryyia, Petasitea albua, Cirsium heterophyllum, Phy- 

 teuma, AJelampyrum aijlvaticuvi, Thymtu Chamadrys, PotentiUa procumbena (Lange 1. c). 



