107 437 



iiiidcii, lilivcr eflerhiiandfin Bunden af »Forlandet« skikket til al kunne inddiges. — Den 

 første Plante, som indfinder sig paa den afsalte Slik, er Microcoleus rhlfwno/ilnstes, der ved 

 al pjennemvæve de nytilkomne tynde Sliklag med sine fim; Traade ikke bidrager lidet til 

 at forlioie Bunden. Kfterliaanden begynder Halicornia herbncea at udbrede sig, og denne 

 afløses alter af Lepigonum marinum, Sagina marilima, Chenopodium maritimum, Kochia 

 hirsuta og Sasola Kali, der forberede Bunden for den sidste Vegelalion, som bestaaer af 

 Statice Limonium, Armeria marilima, Asier Tripolium, Plantago marilima, Trigloehin mari- 

 timum, Artemisia marilima, flere Arter Alriplex og Scirpus, Juncua Gerardi og endelig 

 Poa distans og marina*). Marsken bliver saaledes ved disse paa hinanden følgende Vege- 

 tationer omdannet til de naturlige Græsgange, der ere blevne saa berømte ved deres uud- 

 iBmmeiige rrugtbarhed, idel ile Aar ud og Aar ind, uden al gjodes, kunne afgive Næring 

 til store Kvægflokke. 



\) Del nordsjællandske Bælle indbefatter Frederiksborg Amt og Odsherred af 

 Holbek Aml og svarer saaledes omtrent til den Del af Sjælland, der bestaaer af Bulle- 

 stenssand, og her findes ogsau del for denne Dannelse karakteristiske bukkede Terræn. 

 Iler er en stor Rigdom paa Søer — blandt disse Arresø, den største i Danmark og tid- 

 ligere en Vig af Havet — og Moser. Det er Danmarks niesl skovbevoxede Egn, og her 

 findes den største samnienhængende Skov i Landet (Gribskov). Plantevæxten viser en Til- 

 nærmelse til den i del øsljydske Skovbælle. Juniperus communis har saaledes her en stor 

 Udbredning, medens den saa godt som mangler i den øvrige Del af Sjælland, og Bakke- 

 hederne med Vaccinium Myrlillus, V. Viles idæa og andre for dem karakteristiske l'lanter 

 indtage navnlig i Skovene t)sl for Esromsø slore Strækninger**). Ligeledes er Betula ver- 

 rucosa her ret almindelig og danner smaa Bevoxninger, saaledes omkring Gurresø og i 

 llornsved, og Alnus incana, der i Slutningen af forrige Aarhundrede blev indplantet, fore- 

 kommer nu mange Steder ganske som vildlvoxende. Del sydlige Bælles Træer derimod 

 ere i deune Del af Sjælland sjeldne, saaledes Avnbøgen, Valbirk-Lønnen, Nauren, Linden 

 og Asken. Rød-Ellen indlager de sumpige Lavninger i Bogeskoven. Blandt andre for 

 denne Del af Sjælland karakteristiske l'lanter skulle udhæves: Thymus Serpyllum, Trienlalis 

 Europæa, Amicu montana, Astragalus Danicas, Thesium ebraclealum, Sarolhainnus , Lobelia 

 Dortmanna, Rubus Chamæmorus, Viola mirabilis, Primtda farinosa , Bidens platycephala, 

 Carex cyperoides. Bøgen er i de fleste Skove næslen eneherskende, og hvor der endnu 

 er Ege tilbage, seer man overalt, naar Mennesket ikke lægger sig imellem, Bøgen i Begreb 

 med al undertrykke dem; men tidligere har Egen været megel udbredt, og der Budes 

 adskillige Kæmjie-Ege som Levninger af fordums Egeskove. 1 den nordlige Del af Grib- 



*| Nolte i Reventlows SkrKt om Marskilannclsen paa Vestkysten af Hertugdonimel Slesvig. 1S63. 

 **) Alle Qre for Vestbæltet saa karakteristiske Genirta-Arter mangle her. 



