117 447 



(len sædvanlige alpine Karakter: stelle Skrænter, dybt indskaarne Hale, mægtige Fjeldvægge, 

 nogne Kamme og l'rcmragciide Toppe, saaledes er ogsaa Fjeldvæxlernes liælle kun svagt an- 

 tydet*), og noget Bjergfyrba'lle findes lier ikke. Derimod spiller lljergfyrren en vigtig Ilolle 

 i den øvre Del af ISIoldaudalen. Denne er nemlig tilligemed en Del af de heri udmundende 

 Sidcdale indtagen af en 7 Mile lang og Va Mil bred Tørvemose. Bjergfyrren (begge dens 

 Hovedformer) voxcr lur som L'rskov over hele Mosen, og Torvemassen er næslen alene 

 dannet af den. Den opnaaer underliden en Alder af 400 Aar, og i Mosens øverste Lag 

 kunne tydelig adskilles 3—4 Generationer af .Stammer, som repræsentere et Tidsrum af 

 idetmindslc 1000 Aar**). — IJøhmervNald er saaledes et af de faa Steder i Europa, hvor 

 Skovene have vedligeholdt den oprindelige Karakter, som de maa antages at have havt i 

 alle denne Verdensdels Lande***), da disse endnu kun nærede en sparsom Befolkning. 

 De klimatiske Betingelser ere imidlertid lier særlig gunstige for denne overvældende Fylde 

 i Trævæxlens Udvikling. Hegnmængden udgjør nemlig her i Skovbæltet GO— 80 Tommer, 

 medens den i Prag kun er 14—16 Tommer. Ikke desto mindre vilde Urskoven her dog 

 gaa sin Undergang imøde, hvis der ikke af Eieren var truffen særlig Foranstaltning for al 

 holde den vedliget). Men paa den anden Side kan man allerede nu indse, at den netop 

 ved al overlades lil sig selv i Tidernes Løb i en vis Henseende vil undergaa en Foran- 

 dring; Forstmændene have nemlig iagttaget, at Rødgranen er stærkt i Begreb med al ud- 

 brede sig paa Ædelgranens og Bøgens Bekostning. 



Vende vi os fra Bøhmerwald lil de andre Dele af det harcyniske Bjergsystem, da 

 ere de fleste af disse lavere; kun Riesengebirge hæver sig til en hdt større Høide (5000 

 Fod), men naaer dog ikke op over Snegrændsen, ihvorvel Sneen bliver liggende paa de 

 høiesle Toppe den største Del af Sommeren, hvortil ogsaa Navnet Schneckoppe hentyder. 

 Hvad Plantebælterne angaaer, slemme Fichtelgebirge, Erzgebirge og tildels Thuringerwald i del 

 hele væsentlig overens med Bøhmerwald, naar man undtager, at Urskovskarakleren der 

 mangler, hvorimod Bælterne paa Harzen ere rykkede meget lavere ned, og Riesengebirge 

 og Sudeterne vise i flere Henseender en Tilnærmelse til Karpaterne. — Erzgebirge be- 

 slaaer væsentlig af Granit, Gneis og Glimmerskifer, har en bølgeformig Overflade og sit 

 steileste Affald mod Bøhmen, og den høieste Top er 3800 Fod. Skovene dannes i det 

 laveste Bælte af Fyr og Bøg, i det høieste af Ædelgran og Rodgran. Piia Toppen voxer 



*) Soldanella niontana , Gmtiana l'amwuica, Senecio subalpina, l'oa alpina, Dorunicum Austriacum 

 voxe her. 

 **) Da Torvemassen liar en Mægliglied af 18— 2'i Fod, har man el Middel til al beregne Mosens Ælde. 

 ***) Kun i Schlesien, og nogle Sleder i de osterrigske Slatcr , navnlig i Slavonien og Kroatien, have 

 Skovene endnu tildels vedligeholdt Urskovskarakleren. 

 t) Urskovene paa Uohmerwald hore lil Kyrsl Adolph v. Schwarzenbergs Godser Krummau, Win- 

 Icrbcrg clc, og Eieren har taget den Bestemmelse, al en meget betydelig Strækning heraf ikke skal 

 underkastes nogen forstmæssig Behandling. 



