121 4f)l 



Graa-Ellen voxcr nemlig kun paa de Flodbredder, som have en kalklioldig Dund, medens 

 Ilod-Ellen forelrækker de Snmpslrækninger, som mangle Kalk. Betula verrucosa er almin- 

 delig paa !lnisletlens miigre Sandbund. 1 Udkanten af ll«gcskoven forekomme Ælmen, 

 Asken (til 4200 Fod) og Linden [Tilia grandifolia, til 3000 Fod), Tilia parvifolia og Acer 

 platanoidea ere sjeldne , og sidstnævnte gaaer kun op til 3300 Fod, medens Acer Pseudo- 

 platanua først har sin ovre Grændse ved 5100—5200 Fod, hvilket slaaer i en mærkelig Modsæt- 

 ning' (il disse to Arters Nordgrændse, der for denne ligger paa oG°, men for hin paa 62°. 

 Ufinni'n er det Løvtræ, som gaaer høiesl op paa Bjergene (til 5530 Fod). — Temperalur- 

 forholdene paa den bayerske lløislette ere væsentlig de samme som i Danmark, og IMante- 

 væxlen har i det hele en meget nordligere Karakter, end man skulde vente efter Brede- 

 graden. Af Sydbayerns lUll Blomsterplanter forekomme 1068 ogsaa i Skandinavien. 



Den tre die mellemeuropæiske Flora indbefatter det ungarske Lavland og de 

 samme omsluttende Bjerge*). Fastlandsklimaet gjor sig her mere gjældende end i Tydsk- 

 land**), hvorfor alle saadanne Planler ere udelukkede herfra, som fordre en mild Vinter. 

 Iler findes en Del eiendommelige Arter, blandt hvilke skulle udhæves Kitaibelia vitifolia, 

 Syringa Josikæa , Cirsium furiens , C. braehyphyllum , Ferula Sadleriana, Orohus ocliro- 

 leucus, og her finder en større Indblanding Sted af sydeuropæiske Former end i den tydske 

 Flora, navnlig af saadanne, som voxe paa Bjergene i Grækenland og Tyrkiet eller i øst- 

 ligere Egne; blandt Træerne saaledes: Quercus Cerris, Corylus Columa, Tilia tomenlosa, 

 Acer Tataricum. Wiener-Bækkenet danner Vestgrændsen for mange — Neil reich nævner 

 132 — østlige Arters Udbredning; blandt disse skulle her udhæves: Aruvi orienfale, Sal- 

 sola Soda, Plantago maxima, Inida Oculus Ghristi, Doronicum Caucasicum, Vinca herbacea, 

 Delphinium orienlale, Tilia tomentosa, Acer Tataricum, Amygdalus nana, Cratægus penta- 

 gyna, C. nigra. — 167 Arter fra den sydlige og sydøstlige Del af Europa overskride ikke 

 Karpaterne, saaledes: Ruscus Hypoglossm , aculealus, Carpinus orientalis, Quercus Cerris, 

 con/erla, pubescens, Daphne Laureola, Acanthus longifolius, Acer obtusatum, Paliurus acu- 

 lealus, Rhu^ Cotinus, Cytisus Laburnum, Clycyrhiza glabra, echinata. — Hvad Cupulifererne 

 angaaer, maa det især udhæves, al Quercus Cerris har en stor Udbredning her, medens 

 Kastanien mangler. Ligeledes er Quercus pubescens almindelig og optræder her i mange 

 Former, af hvilke nogle danne Overgang til Q. sessiliflora {Q. Streimii HeulT. og Q. pallida 

 IleufT.) , og andre ved deres stilkede Frugter til Q. pedunculata (Q. Budayana llaberle og 

 Q. ambigua Kil.). En for Ungarn eicndommelig Art er Q. conferta, udmærket ved sit store 

 dybllappede Blad, maaske den smukkeste af Lepidobalanernes Gruppe. Sex andre af 



*) Neilrcicli: Aufzahlung der in liisarii iinil Slavorijcn l)islicr heobaclitclen Gefisspnanzen, 1S6G. 



**) I Miilten af Lavlandet er Middelleniperalurcn for hele Aaret 10° C, for Jannar -=-1,2', for Juli 

 22°. Den lioieste Varme er 35°, den luiieslc Kulde — 26—30°. 



iH<in>h Srlsk. Skr , S Rihhr, nmutviJnnk. og mMhfm. AH. 9 Bd. VI. i7 



