127 457 



I Moldau beslaaer Skoven i Lavlandet af: Quercua pedunculala, aeasiliflora, Cerris, 

 Fagus si/lrattca; Cnrpinua Betulua, Alnua glutinoaa, Populua alba, nigra, tremula, Fraxi'nua 

 excelsior, Tilia /larrifolia, giandifolia, tomentoaa med Underskov af Cornna maacula, aang- 

 vinea, Euonymiia Earopæua, verrttcoaua, Staphijlca pinnata, l'hiladelphua coronarius, Cratæ- 

 gus Oxycani.ha, monogyna, Corylua Avellana. Store Strækninger ere overvoxede med Uhua 

 Cotinu.i og Amygdalus nana , og ved Flodbredder voxer Tamarix gallica. I de iioiere 

 Hjergegne dannes Skoven af Naaletræcr: Pinus mjlveatria, monlana, Cembra, Larix, Picea, 

 Abies. Taxua haccata og Juniperua communia voxe ogsaa her*). 



Der slimer endnu tilbage at omtale Plantebælterne paa de høie Bjergkjæder, som 

 diiruu; et i del iieie skiirpt Grændseskjel mellem Syd- og Mellemeuropas Plantevæxl. 



rvr(Mui'erkj;i'(!(Mis lijcrgsystem hæver sig umiddelbart op af Sydfrankrigs Lav- 

 land, uden al slaa i nogen Forbindelse med Sevennerne og Alperne, og beslaaer i sin 

 midterste Del af to Kjæder, forenede i IJjergknuden Tue de Mauberne, af hvilke den øst- 

 lige, tiltagende i lloide mod Øst, udbreder sig i det catalonisk-aragoniske Terrasseland, 

 medens den vestlige, aftagende i Iloidc mod Vest, forts.Ttter sig i de gallicisk-cantabriske 

 Bjerge. Oslpyrenæerne beslaa af Granit og have afrundede Konturer, medens den midterste 

 Del, i hvilken Kalk- og Lerskifer spille Hovedrollen, er takket og søndersplittet og overalt 

 frembyder stelle, vilde og utilgængelige Fjeldmasser; Vestpyrenæerne hæve sig jævnt i 

 Velret og have kun enkelte pyramideformede Toppe. Pyrenæerne adskille sig fra Alperne 

 ved deres høit beliggende Passer, ved snævrere Dale og stejlere Fjeldskrænler og ved større 

 Rigdom paa varme Kilder. — Pyrenæerne danne Ikke saa skarp en Adskillelse mellem 

 Frankrigs og Spaniens Plantevæxt, som man skulde tro. Plantevæxlen er væsentlig den 

 samme i Gascogne og Nordspaniens Kystland, og ligeledes er paa Østsiden Middelhavs- 

 landenes Flora ensformig udbredt paa begge Sider af Kjæden. — De herskende Skovtræers 

 Udbredning sees af den paa næste Side meddelte Oversigt over Bælterne, men da Skovene 

 dels ere udryddede og dels savnes paa Grund af Bjergskraaningernes Steilhed, findes her 

 kun faa store sammenhængende Skovstrækninger. Denne Oversigt gjælder nærmest Cen- 

 Iralkjæden, men ogsaa her finde mange stedlige Afvigelser Sted. I Oslpyrenæerne naaer 

 Ilodgrancn op til Trægrændscn. 



*) Edel: Bcmcrkuiigeii uhcr die VeiiPtalion des Moldaii i Vtfrhiiiiill. der zool.-Lotan. Vereins iii Wien. 

 Bd. 3, 1853, p. 27. 



