133 463 



Ved [lochkar i Salzburger-AlperiK!, dor i den senere Tid er bleven ber«ml ved 

 dtii sloiurtede Udsifjl, man berfra har mod Nord, hvor [lorizonlen begra-ndses af IJohmer- 

 wald og mod Øst af VVicnerwald, ligger Trægrændsen, som Kerner førsl bar vist, ligeledes 

 langt bøiere, end man skulde have ventet*). Delte Hjerg beslaacr af en kjedelformig Iloi- 

 dal, hvis Bimd ligger paa iGTO Fod, og som til alle Sider er omgiven af omtrent hGOQ Tod 

 bøie Toppe**). Skovene paa Skraaningerne af de Dalen omgivende Bjerge bestaa af Ung, 

 Iludgran, Ædelgran, Lærk og tildels af Ahorn og IJirk. Bøgens øvre Grændse ligger mellem 

 4I8U Tod og 43t)0 Fod. Fra denne [Iwide dannes Skoven af Bødgran og Lærk. I'aa 4600 

 Fod hører den tætsluttede høislammede Naaletræskov op; Gran og Lærk optræde kun 

 gruppevis og vige mere og mere Pladsen for Bjergfyrren. Granen gaaer paa denne Maade 

 op til 5600—5600 Fod og Lærken endog lidt bøiere. Da Bjergtoppen, der bestaaer af l.ias- 

 Kalksten, paa mange Steder danner Terrasser, fremtræder Bjergfyrren her paa en ganske 

 egen Maade. Den danner nemlig tætte uigjennemtrængelige Bevoxninger paa Terrassens 

 Flader, og viser sig saaledes i Frastand som mørke Striber, afvexlende med Terrassernes 

 lodrette hvide nøgne Vægge. 



Endnu bøiere ligger Trægrændsen paa KreuzkolT ved Lienz i Tyrol***). Dette 

 Bjerg bæver sig til 8660 Fod og bestaaer i sine lavere Dele paa den sydlige Ueldning af 

 Gliiiimerskifer og Sandsten, medens de bøiere Toppe ere dannede af Kalksten hørende til 

 Lias- og Triasperioden. Mellem 3500 og 5100 Fod findes tertiære Afleiringer. Skoven 

 indtager navnlig paa Nordsiden, hvor der næsten ikke er noget dyrket Land, et betydeligt 

 Bælte, der f. Ex. ved Lienz har en Brede af 4000 Fod. Iløiskovens øvre Grændse er paa 

 Nordsiden 6300 Fod, paa Sydsiden 6500 Fod, men paa denne Side er Skoven næslen overalt 

 ryddet til c. 6000 Fod. Enkelte ret anselige Lærketræer fmdes endnu paa 7000 Fod. Rød- 

 gran og Lærk, denne overveiende i Bæltes øvre Del, danne Ilovedbestandelen af Skovene. 

 Paa Nordsiden er Bøgen ligesaa almindelig som Rødgranen og gaaer her til 4700 Fod, ja 

 paa beskyttede Steder til 5000 Fod. Pinus sijlvestris kun paa Sand 1 Dalene. Åbies, Taxus, 

 Acer Pseudoplatanus forekomme indblandede og ligeledes Betula, især i Bøgeskoven. Sorbus 

 aucuparia, Cerasus Avium, Fraxinus, Ulmus og Tilia parvifolia vise sig kun i enkelte 

 Exemplarer. Fjeldbnskenes Bælte naaer til 7500 Fod og gaaer flere Steder paa Nordsidens 

 stelle Skraaninger langt ned mod Dalbunden. Det dannes af Pinus montana, Ehododendron 

 hirsutum, Chæmæcislus, Salix arbuscula, Lapponum, Myrsinites og paa de største Uøider 

 af Salix reticulata, retusa og herbacea. 



*) Das Hochkar, eine pnanzengeograpliisclie Skizze von Kerner (Verhandl. des zool.-bolan. Vereins 



in Wien, Bd. 7, 1867, p. 517). 

 **) Del er denne KJedelform, tivoraf Bjerget liar sit Navn. Alpeboerne benytte nemlig Ordet Kar i samme 

 Betydning som paa Dansk. 

 ***) Verhandl. des zool.-botan. Vereins in Wien, 9 Bd., 1869, p. 151. 



