466 136 



tornede Buske (Acanthophyllum, Acantholimon), mange Astragaleer af Gruppen Tragahnnthæ 

 og mange Skjermplanter, især af Afdelingen Feucedaneæ. 



Til de lappetbladede Eges Gebél maa endnu henføres Amurlandel. Her optræder 

 nemlig denne Egcgruppe efterat have manglet gjennem hele Siberien i en eiendommelig 

 Art, Amur-Egen (Quercus Mongolica), der er saa almindelig udbredt, at den maa betragtes 

 som Karakterplante. Chinganbjergene danne Grændseskjellet mellem Mongoliets Steppeflora 

 og Amurfloraen*). I de vestlige nærmest disse Bjerge liggende Dele af Amurlandet ere de 

 lyse Skove dannede af Larix Dahnrica, Betula alba, Populus tremula, Cerasus Padua, 

 Sorbtts aucuparta, og her voxe Eosa cinnamomea, acicularis, Cornus alba, Vaccinitim Vitis 

 Idæa, uUginosum, Bhododendron Dahuricum, Rubus Idæus. Derpaa følger indtil Dsega's 

 Udmunding i Amur en tør Iløisietle, i hvis spredte Skove foruden ovennævnte Træer 

 ogsaa Amur-Egen og TJlmus montana begynde at gjøre sig gjældende, men store Stræk- 

 ninger ere skovløse og overvoxede med Græsser og andre urtcagtige Planter. Jo mere 

 man nærmer sig Burejabjergene, desto hyppigere bliver Amur-Egen med Underskov af 

 Lespedeza bicolor og Corylns IieteropJnjlla , og lyse og lave Skove dannes her af Populus 

 balsamifera v. svaveolens i Forbindelse med den paa Slægtskab med den nordamerikanske 

 Flora tydende Cladrastis (Maachia) Amurensis. Forst ved Chochyier-Bjerget begynde Sko- 

 vene at antage den Karakter, som er eiendommelig for den østlige Del af Amurlandel. En 

 yppig skyggefuld Løvskov beslaaende af Træer, henhorende til forskjellige, men mest eien- 

 dommelige Arter, ofte med tykke, lige, ikke sjelden 70 Fod høie Stammer. Ulssc Amurlandets 

 mest karakteristiske Skovtræer ere: Tilia Mandshurica, Acer Mono, A. tegmentosum, Fraxinus 

 Mandskunca. Her voxer ogsaa Ulnius cam pestris, og Underskoven bestaaer &f Ribes rubrum, 

 Syringa Amurensis, Sambucus racemosa, Salix Caprea. Paa Bjergene dannes Skovene af 

 Naalelræer {Picea Ajanensis, Abies Sibirica, Larix Dahurica, Pinus Cembra) tilligemed 

 Betula Ermani og Corylus Mandshurica. Langs med Kysten Ondes el Skovbælle, som 

 væsentlig har samme Karakter og fornemmelig er dannet af Abies Sibirica og Picea Aja- 

 nensis. 



De fiigelbladede Ilodeges Gebél. 

 (Quercus: Euerylhrobalanus et Eulepidohalanus § Lyratce). 



Delte Gebet indbefatter den østlige Del af Nordamerika fra de store Søer til den 

 mexikanske Bugt — med Undtagelse af Florida — og fra det atlantiske Hav ti! Missisippi. 

 Denne Del af Nordamerika udmærker sig ved sil excessive Klima. Thcrmomelret synker 



*) Ifølge Maxlmow icz's Uiidorsngclsor tæller Amiirdoracn 900 Arier, iif hvilke H3 .Tiilagcs at være 

 egne for ilcniie. Af de andre Arter voxe over 500 ogsaa I Transliaikalicn og 27G i det nordlige 

 China iMaxImowicz: l'rimiliæ Flone Ånmrentis. 1859). 



