139 469 



optrædfi- Skoven i den Del , som ligjjcr mellem Aieghany-IJjergene og Missisippi-Hoden, i 

 de vandrige E;;ne, som gjennemslrommes af Missisippi, WaLush og Ohio med alle deres 

 mindre Tillob, i Stålerne Illinois, Indiana, Kentucky, Ohio og Fensylvaniun, der, hvor de 

 umaadelig mægtige og udbredte Kullag (»Illinois Coalfleld«, »A|ipallachian CoaKleld«, »Pitts- 

 burg seams") vidne om, at allerede i de a-ldsle Jordperioder en yppig l'lantevæxt har dækkel 

 de samme Egne*). Iler have de mange Valnødarter (Juglans nujra, Carya oliiæformis, 

 amara, porcina, tomentosa o. fl.) og Ahornarter [Acer en'ocarjmm , saccharinum , nigrum, 

 alnalum] deres egentlige Hjem, og her udyjore paa mange Steder ikke mindre end 10 Ege- 

 arter [Q. Iinctoria, rubra, coccinea, palustria, Phellos, Prinus, macrocarpa, oblusiloba, lyrala, 

 alba) en væsentlig Bestanddel af Skoven. Herimellem rage kæmpestore Plataner (Platanus 

 occidentalis) frem med deres hvide Grene og colossale Stammer, som ikke sjelden have 

 10—12 Fod i Tværmaal, eller de danne rene Bevoxninger. Tulipantræer ere her alminde- 

 lige med mastelignende høie Stararaer, beklædte med en dybtfurel Bark. Kun i Toppen 

 udfoldes de store blaalige Blomster. Blandt de mange andre Træer skulle udhæves: Eobi- 

 nea Paeudacacia (»Locust«), udmærket ved sit fortrinlige haarde Ved, Gymnocladus Cana- 

 densis, hvis slore Bonner anvendes som Kaffe-Surrogat (»Kentucky-Coffelree«), Ngssa syl- 

 vatica, Ulmtta Amerieana, Tilia Americana og Liqxtidambar styracijlua. Slyngplanter, Vitis 

 Labruaca, cordifolia, vulpina, Ampelopsia, Celastrus scandens, Smilax, Amphicarpæa o. fl., 

 udbrede deres Væv fra Træ til Træ. Paa mange Steder sees Træer, hvis yderste Gren- 

 parlier nedhænge visnede. Delte foraarsages ved Cicada aeptemdecem , som kun indfinder 

 sig hvert 17de Aar og da i saadan Mængde, at den næsten er en Landeplage, idet den 

 lægger sine Æg i Grenene. Ligesaa rig en Afvexling frembyder Underskoven. Her voxe 

 Papavv-Træel {Asimina triloba) med en lille agurklignende, ildelugtende, men velsmagende 

 Frugl, Benzoin odoriferum med en aromatisk Bark og talrige smaa gule Blomster, som 

 allerede i Marts meddele Underskoven en gulgrøn Farve, Sassafrastræel, Amorplia fruticosa, 

 Euonymus verrucosus, Corylus Americana, Ilamamelis Virginica, Staphylea trifoliata, Cea- 

 nothts Americana o. fl. Den bambuslignende Miegia viacrosperma og Equisetum- Arier 

 danne et lysegrønt Bælle langs med Flodbredderne. De mange smaa Øer, som opstaa i 

 Floderne ved sammenhobede Træstammer og det sig herimellem samlende Dynd, ere over- 



Mafimilian Prinz zu Wied: Reise in das inncre Nordamerika in den Jatiren 1832 — 34. — Lyell: 

 Travels in Nortliamcrica (18-11 — 12) og Second visit lo tlie Inited statcs. 



Paa saadanne Steder, hvor Sukkcralioriicn forekoninicr i slorrc Mængde, opføres en lille Bygning 

 med Kjedler til Saftens Inddampning. I Maris aftappes Saften , og paa denne Tid sees overalt i 

 disse •Sugar-camps' Ror indstukne i den nederste Del af Sukker-Ahornens Stamme, hvorigjennem 

 Saften flyder i smaa Trugc. Saften flyder rigeligst paa de varme Dage, som felge efter kolde Nætter. 

 En Sugar-camp leverer 600—1000 Pund Sukker om Aaret (.Maximilian Prinz zu Wied 1. c. 

 V. 1, p. 215). 



S9* 



