149 479 



li;.'f,'e i en Hoide af 4— 7000 Fod, og af hvilke de flesle, som deres horizontale Itiind viser, 

 lidligere have været indtagne af S»er. Her hersiver el meget tørt Klima, og her have 

 (lactuspiantcrne og Agaverne deres egentlige (Ijem, medens de omgivende Bjerge ere bc- 

 voxede med Ege og Naalelræer. Paa de lo Skraaninger hersker der indlil en Hoide af 

 3—4000 Fod et tropisk Klima, men I'lanlevæxlen har dog en meget for-kjellig Karakter. 

 Paa den vestlige Skraaning falder der nemlig den halve Del af Aarct (om N inlenn) ikkt; en 

 Draabe Regn, og Skovens Træer staa for en stor Del bladløse; her hersker Caliiiga-Skovene. 

 Paa den ostlige Sknianing derimod falder der en større Regnmængde, og denne er mere 

 ligelig fordelt over den største Del af Aaret. Her staaer den tropiske Urskov grøn hele 

 Aarel og udfolder sin eiendommelige Yppighed og Maogroldighed, sin Rigdom paa Slyng- 

 planter og [Jalvsnyltere. Hvor Itjergene hæve sig til en betydelig Høide og saaledes navnlig 

 paa Orizaba, der henhører til de bedst undersøgte Bjerge i Mexico, forekommer der føl- 

 gende Plantebælter. I en Høide af .3 — 4000 Fod begynde de tropiske Planleformer I'almer, 

 Scitamineer, Aroideer o. 1. al blive sjeldnere, og Egene, af hvilke nogle |som Q.polymorpha 

 og tovientosa) allerede vise sig paa 2000 Fod og en enkelt Art (Q. oleoides) endog nær 

 Kysten , lage til i Antal og Størrelse , og de vedblive nu at høre til de herskende Træer 

 indtil 6 — 7000 Fod, hvor de afløses af Naaletræerne, der forsvinde ved 11,000 Fod. Fjeld- 

 væxternes Bælle, hvor buskaglige Kurvblomster [Stevia), Spiræer, Alchemiller, Græsser og 

 Lavarter hore til de almindeligste Planler, naaer op til 14000 Fod. 



Vort Kjendskab til Egenes Udbredning i de forskjellige [løider af Orizaba skyldes 

 navnlig Liebmanns Undersøgelser*). Egene danne allerede paa 3C00 Fod tælle Skove, 

 saa at denne Hoide maa betragtes som Egeregionens nedre Grændse. Her hersker et 

 varmt — den aarlige Middeltemperatur er 1 7° C. — og fugtigt Klima, og Skoven udfolder 

 endnu en tropisk Yppighed ved en Sværm af Halvsnyltere, der smykke Træernes Grene: 

 Klatrende Aroideer (Philodendrum), store Tuer af prægtigblomslrende Orchideer (Lælia, Stan- 

 hopea, Epidendrum o. m. fl.), brogede Bromeliaceer, Bregner og sraaa Peberarier {Pepe- 

 rumta), og i Egenes Skygge voxe endnu Rørpalmer {Chamædorea). Mange træagtige Slyng- 

 planler {Bamsterta, Pauli'ni'a, t>e)jama, vilde Vinranker) forbinde Træstammerne og zirlige 

 Bambusarier [Arundinaria] pryde med deres lette Buer Egeskovens Rande. De herskende 

 Egearler her ere: Jalapa-Egen {Q. Jalapensis), en af Mexicos anseligste Egearler med 

 glatte tandede Blade, Poppel-Egen {Q. calophylla], el colossallTræ med store paa Under- 

 siden hvidlaadne Blade, Ghiesbrech ts-Eg \Q. Ghiesbrechlii)-, et meget smuklTræ med glatte 

 helrandede Blade, den uanselige Q. polymorpha og en Form af Q. Castanea med helran- 

 dede Blade. Paa en lloidc af 4— oOOO Fod, hvor Byen Jalapa, siden Humboldls Reise 

 bekjendt for sit herlige Klima og sin skjønne Plantevæxt, ligger, Cndes de gunstigste Be- 



Dansk Tidsskrift, ole Bind, p. 224. 



