486 156 



træet (Drimys Wtnteri), Alercen (Filz-Roya Patagonica) og I'roleaceen Embothrium 

 coccmevm, og derfor ogsaa kunne betragtes som Karaklerplanter for delte Rige; men 

 medens disse Træer næsten ere de eneste, som danne Skoven paa Ildlandet, saa kommer 

 der bestandig flere Arter til, jo længere man gaaer imod Nord, og Skoven faaer desuden 

 her ved Indblanding af flere Slyngplanter og halvparasiliske Planler og ved de høie Bam- 

 busror (Chusquea Chila, C. Valdkiensis) el subtropisk eller næsten tropisk Præg*). 



Vi ville betragte Skoven saaledes, som den viser sig i sin mest karakteristiske 

 Skikkelse ved Puerto Monlt (SlVa") og paa den Slette, som herfra strækker sig ind til Cor- 

 dillerens Fod. Bøgene hore her, som overalt i delle Gebél, til de herskende Skovtræer; 

 saaledes Fagus Dombeyi, el kæmpestort Træ med smaa myrleaglige Blade, F. procera og 

 F. ohliqua. Desuden forekommer Laurbærlræer (Laurelia serrata og Persea Lingve), Myrter 

 {Myrtus Luma), Proleaceer {Lomatia ohliqua og Guevinia Avellana, det chileniske Nødde- 

 træ), Eucryphia cordifolia af Thefamilien, henved 100 Fod høi og med store snehvide 

 Blomster, og Arter af Familier, der ellers sædvanlig kun optræde som Urter eller smaa 

 Buske, saaledes Flotowia diacanthoides , en næslen 100 Fod høi Kurvblomst, Weinmannia 

 trichosperma Og Caldcluvia paniculata af Stenbræk- , samt Ægotoxicum punctaium, et an- 

 seligt Træ med enfrøede Stenfrugter af Vortemælk-Familien. Beller ikke Naaletræerne 

 mangle; foruden Libocedrus tetragona og Podocarpus Chilena er der især en Art, der her 

 spiller den vigtigste Rolle som Gavntræ. Det er Alercen [Fi'tz-Boya Patagonica), der op- 

 naaer en lloide af 90—100 Fod, og hvis Stamme underliden har 50 Fod i Omfang. Til 

 denne Formrigdom i Høiskoven kommer en tilsvarende Mangfoldighed blandt de Buske, som 

 danne den tælle Underskov, blandt hvilke her skulle fremhæves: Desfontainea ilicifolia, 

 Berberis Darwinii og buxifolia, Azara lanceolata, Myrtus Ugni**), Citharexylan cyanocar- 

 pum, Philesia buxifolia o. fl. Blandt de talrige Slyngplanter skulle nævnes: Lapageria 

 rosea med sine røde lilieaglige Klokker og Luzuraga scandens, begge af Convalfamilien, 

 Cornidea integerrima, Cissus striata, Aralea Valdiviensis, Lardizabala trifoliata og Berberi- 

 dopsis corallina, som danner el mærkeligt Overgangsled mellem Lardizabaleeine og Ber- 

 berideerne. Af de halvparasiliske Planler er der flere, som hore til Familier og Slægter, 

 som ellers kun have hjemme i den tropiske Zone, saaledes: Gesneraceerne Mitraria coc- 

 cinea, Sarmienta repens og Peporomia anstralis af Peberfamilien. Skoven vedligeholder 

 væsentlig samme Karakter indtil 2 — 3000 Fods Høide***). Dog afløses den her paa flere 



*) A. S. Ørsted: De stedsegrønne Bøges Rige (Tidsskrift for popul. Fremst. af Naturvidensk. 18GI). 

 *) Vgni Molinæ 'I uicz; den har af alle Chilis vildtvoxendc Planter de mest velsmagende Frugter (Bot. Zeit. 



18G0, p. 30a). 

 *) Alercen og de andre Naaletræer cre især almindelige paa Kysthjergene. Længere inde 1 Landet be- 



staacr Skoven især af Fagus Dombeyi og obliqua og Laurelia aromatica, hvorimod Maitenus hoaria 



