159 



489 



krøblede Duske, hvor Bøgen sjelden liæver sig til en Høide af mere end 2—3 Fod. Der- 

 imod iiar Skoven ved de indre beskyttede Dele af Maguiliaensstrædet en for disse Urede- 

 grader mairkeiif; yppig Karakler. Uoiskoven beslaucr lier næsten udelukkende af den birke- 

 bladede Bog [Nothqfagtis lettiloides) , el anseligt Tra' , livis Stamme underliden har 20 Pod 

 i Omfang, med smaa ovale stedsegrønne Blade, der have saa megen Ligbed med dem hos 

 visse alpine Birkearter, at dette Træ blev anseet for en Birk, saa længe Frugten var ukjendl 

 (Betula untarctica Forsler); sjeldnere ere Noth. antarclica, Drimys Winteri og Evihothrium 

 coccineum. Underskoven dannes af Berberis ilicifolta, Fuchsia coccinea, Ililea Magalhani- 

 cum, Veronica elliplica, hvis Stamme bar 6 — 7 Tommer i Gjeniiemsnit, Desfontainea spi- 

 nosa, Escallonia serrata, Pcrnettya mucronata, Gaultheria viicrophylla , Maytenns Magalha- 

 nicus, Comidia integerrima o. fl. l'aa Bugene sees meget almindeligt Snylteplanter af den 

 mærkelige Slægt Myzodendron af Fuglelimplanternes Familie. Da de Desle Træer og Buske 

 have stedsegrønne Blade, har Skoven her væsentlig samme Præg om Vinteren som ved 

 Middelhavslandene, og her sees undertiden Papegøier og Kolibrier, Forhold, som ere meget 

 mærkelige, naar man seer hen til Bredegraden (54— 5G°), men som forklares ved den milde 

 Vinler. — Den birkebladede Bøg danner et temmelig skarpt begrændset Bælle, som ved 

 Magalhaensslrædet naaer op til 1400 Fod og ved Cap Uorn til 800 Fod. Over denne Fløide 

 forekommer Notkofargus antarclica som en lav Busk , og den viger omsider Pladsen for 

 urteagtige Fjeldvæxter: Saxifraga exarata, S. bicuspidata^ Pernettya pumila, Triodia an- 

 tarclica og flere Arter, som ved Bladenes toradede Stilling faa et eiendommeligt Præg, 

 saasom: Tapeinia Magalhanica, Oreobolus peclitialus, Gaimardia pallida og Tetroncium 

 Magalhanicum. Ba-lterne paa lidlandet og navnlig ved Magalhaensstrædel ere altsaa følgende: 



