490 160 



De stedsegrønne Boge spille saaledes i denne Del af Sydamerika en viglig Rolle 

 som skovdanncnde Træer fra den 35° til den 56° og fra Davets Niveau næsten til Sne- 

 grændsen. De findes her i el større Antal Arter, nemlig 6, end noget andet Sted paa 

 Jorden, og der er navnlig en Art, N.antarctica, som er udbredt over hele Gebetet og op- 

 træder under en Mængde Former*). Den hører til den lille Gruppe af Arter, som ved 

 deres alTaldeiide, i Knoppen foldede Blade danne Overgang til de egentlige Bøge (Fagtia). 

 Paa Ildlandet er den mest fremherskende i den østlige tørrere Del af Skovbællet, som 

 grændser op til de skovløse Sletler, der indtager denne Øs østlige Elalvdel, og i den øvrige 

 Del af Øen holder den sig mere lil de høiere liggende Egne. I Chili stiger den gradvis 

 høiere op paa Bjergene mod Nord og forekommer i en Dværgform, der tidligere er bleven 

 anseet for en egen Art, i Fjeldvæxlernes Bælte paa 36° i Nærheden af Saegrændsen. Næst 

 efter denne Art synes Noth. obltqua, der ved sine spidse Grifler og frie Skaalflige viser 

 endnu større Tilnærmelse til Fagus og som har skæve Blade, at have den største Udbred- 

 ning. Den skal forekomme gjennem hele Chili fra Magalhaensstrædct op til 35°, især 

 mellem 4000 og 5000 Fod. Medens N. beluloides er indskrænket til Ildlandet og her 

 danner den væsentlige Bestanddel af Skoven, spille Noth. procera, der nærmer sig til an- 

 tarctica, men har meget større Blade, og Noth. Dombeyi, der ikke er meget forskjellig fra 

 beluloides og ligesom denne opnaaer en kæmpemæssig Størrelse, en lignende Rolle i Pro- 

 vindsen Valdivia. Noth. alpina, der ogsaa voxer her, men i større Bjerghoider, er endnu 

 kun ufuldsfændig kjendt. Den er maaske en Bjergform af procera. — Af Slægten Notha- 

 fagus optræder der 4 Arter paa Ny Zeeland, som hor høre til de anseligste Skovtræer. 

 N. j'usca svarer ganske til Ildlandets N. beluloides, opnaaer en Høide af 80 — 100 Fod, 

 (Stammen indtil 35 Fod i Omfang) og gaaer op paa Bjergene lil 3500 Fod. N. Menziesii 

 har af alle Bøge de mindste Blade. Disse ere næsten kredsrunde, kun 3—4 Linier lange, 

 meget stive og læderagtige, og Sideribberne ere neppe synlige. Den skal opnaa samme 

 Høide som den foregaaende. Dette gjælder ogsaa om N. Solandri, men denne har ganske 

 helrandede Blade. Den voxer kun, hvor der er en dyb og rig Bund og i en Høide af 

 3000—6000 Fod. N. Cliffortioides, der ligeledes har helrandede Blade, er det mest alpine 

 Træ paa Ny Zeeland, hvor den navnlig paa Monl-Nebron i en Høide af 6 — 7000 Fod dækker 

 Bunden som et G Fod hoit Buskads**). Begge de sidstnæ,vnte Arter bære der Navn af 

 »White Birch«. — Af de to Arter, som voxe paa Van Diemens Land, har den ene 



*) Til Nothof agua-Slægi^n , er der foruden Fuglelimsplaiiten (Myxodendron) knyttet en anden Snylte- 

 plante, hvoraf en Art paa Ildlandet spiller en vigtig Rolle derved, at den udgjar et Hovednærings- 

 middel for de hidfodte. Det er en med Morchelcn beslægtet bleggul kugleformet Svamp af et lille 

 Æbles Storrelse [Cyttaria Darwmii, Darwins Reise, tydskc Udg., p. 291). Hooker fandt en anden 

 Art paa Tasmanuiens Bøge, og han mener at der ogsaa forekommer en Art paa de nyzeelandske 

 Boge (Flora Novæ Zeelandiæ, p. 229). 



*) J. D. Hooker: Flora Novæ Zeelandiæ. 



