175 505 



Berigtigelser og Tillæg. 



Si(le34.S, L. 18 f. o. Eijcn, læs: Epen (Queraia pedunculata). 



— 365, L. 12 r. n. Etler Julvo-tomenlosa indskydes: v. pubeacentia. 



— 373. Her indskydes efter Paaania Barlandi (L. 4 f. n.): P. Hancei Bcnth., Flor. Ilonkong. p. 322. 



— 382, L. II f. o. Betegnelsen Kpc-Kastanier bor helst indskrænkes til Slægten Paaania. 



— 38.i, L.G f. n. Dryobatanopa, Diplerocarpeer, læs: JJryobalanopa og andre Dipterocarpeer. 



— 387, L. l'.» f. o. Caatanea iCastannpau) vuUjaria, læs: Caatanea [Exicaatanea) vulgarU. 



— 387. Etter L. 8 f. n. indskydes: Panama liancei. 



— 392, L. 11 f o Kusi-jama, læs: Fusiyama. Høiden af denne Vulkan er efler de seneste Maalingcr 



(Pclermanns Miltheil. 1807, p. 1I8| 13,300 Fod. Dog skal den ifelge Alcocks Maalingcr være 

 13706 Fod (.Fra alle Lande- 1869, p. 481). 



— 392, L 19 f. n. 6—16°, læs: -i-6 hl5°C. Yeddo's Sommervarme svarer til Palermos (22,5°C.); 



men Vinteren er koldere og svarer til den i Genf (+0,5° C). 



— 393, L. 17 f. o. P. Massoniana, læs: P. Maaaoniana Sieb. et Zucc. Her indskydes blandt de kinesiske 



Naaletræer: Cupreama funebria og Juniperua Chinenaia 



— 395, L. 8, f. o. De 4 fnrstnævnte Slægter, læs: de 2 ferstn. o. s. v. 



— 397, L. 15 f. o. 9—9000', læs: 8—9000'. 



— 397. Her indskydes folgende Bemærkninger om Middelhavslandenes Flora, uddragne af Grisebachs 



Skrift: .Die Vegetation der Erde. 1. Bd. Mittelmecrgebiet.. De herværende Arters Antal anslaaes 

 til 7000. Af disse tilhore 60 Procent eller 4200 udelukkende denne Flora, medens de ovrige Arter 

 ogsaa forekomme i Mellem- og tildels i Nordeuropa. Kun 500 af de 4200 Arter ere udbredte over 

 hele Gebetet, medens 1000 Arter tilhore to eller flere Lande, og 2700 ere indskrænkede til et enkelt 

 af disse. Dette store Antal Arter med et saa indskrænket lldbredningsomraade hidrorer derfra, at 

 Gebetet omfatter dels fra hverandre langt fjernede Kyststrækninger, dels Øer eller Halvoer, der lige- 

 som disse ere rige paa cndcmiske .Vrter. GO af de eiendommelige Slægter ere monotypiske, og af 

 disse er der kun 12, som ere almindeligt udbredte. — Spanien har Vi3 eiendommelige Arter og II 

 Monotyper. 4 Arter af Træer ere indskrænkede til Afrikas Nordrand og navnlig til Algier: CallitrU 

 guadrivalvia, Fraxinua dimorpha, Piatacia Atlantica og Pyrua longipea. Paa de baleariske Øer ere 

 Vio af Arierne endemiske, heriblandt: Bypericuvi Salearicum, Geniata lucida og Eypocrepu Balea- 

 rica, medens Buxtia Balearica ogsaa forekomme i Spanien. Sardinien og navnlig Korsika frem- 

 byde en ciendommelig Endemismus. 4 Familier optræde nemlig her i særegne Former, udmærkede 

 ved deres meget smaa kun faa Linier lange Blade, saaledes navnlig Læbeblomstcrne, Korsblomslerne 

 iiUoriaia). Kurvblomsterne {Nananthea). 3 endemiske Buske tilhore begge Øer: Bhamnua aalkifoliiu, 

 Qeniata Coraica og O. Moriaii. — Italien er af alle Middelhavslandene fattigst paa endemiske Arter, 

 og disse ere især indskrænkede til Neapel og Sicilien. Primula PaVmuri er indskrænket til For- 

 bjerget Palinuri (40°) og Convolvuiua aabatiua til Cap Noli. Juniperua hemiaphærica er fælles for de 

 calabriske Apenniner og Ælna. — For den illyrisk-dalmatiske Kyst er Petteria (Cytiaut) Weideni 

 k'arakteristisk. — Den osmaniske Halvo har 3 Monotyper, blandt hvilke Gesneraceen Baberlea er 

 (ion mærkeligste formedelst sit Slægtskab med den pyrenæiske liamondia. — Colulea melanoxylon 

 og Juniperua Ægaa ere karakteristiske for Grækenland. — Kreta er rigere paa endemiske Væxter 

 end nogen anden Del af dette Gebet. Her forekommer en monotypisk Campanulacé {Petromaruia), 



