17 



Leilucs synglas i dennes, för öfrigt ganska kunnigt skrifna 

 inledande betraktelser öfver ''Tja tnytologie des peuples fin- 

 iiois.'''* Detta ftirhållande är må hända karakteriskt för en 

 fransk författares sätt att begagna sina föregångare och att 

 uppfatta regeln: Suum ciiiqiie. Dock detla må blifva en- 

 sak mellan honom och hr Leduc. 



Basen i Finnarnes hedendom, säger hr Lenormant, är 

 dyrkan af naturandar, men redan i en långt yppigare myto- 

 logisk utveckling än hos Sibiriens råa horder. Hos ISuomi- 

 folket, hvilket ännu sedan det trängts till Europas yttersta 

 iiordrand icke helt och hållet förlorat erinringen af ett mil- 

 dare hemland, gå samma företeelser igen, som hos Akka- 

 derne. Hos hvardera liafva den turanska rasens gamla 

 demonologiska och magiska vidskepelser framalstrat ett full- 

 ständigt religiöst system. Olika geogra/iska och klimato- 

 logiska betingelser ha visserligen i de båda folkens åskåd- 

 ningssätt medfört många olikheter, dock städse på igen- 

 känligt enahanda grund. Med förvåning upptäcker forska- 

 ren, att flera, gudar och andar under förändrade namn för- 

 blifvit väsendtligen desamma, ja, till och med en nära öfver- 

 ensstämmelse i vissa besvärjelseformler, och allt detta obe- 

 roende af det ofantliga afstånd, hvilket både i tiden och 

 rummet ligger mellan det hedniska, först i medeltiden till 

 kristendomen öfvergångna Finland, och det akkadiska Kal- 

 déen, som redan 15 sekel före vår era var blott ett minne. 

 Några af de förebragta parallelerna, af art att kunna utan 

 vidlyftigare deduktion fattas, skola här beröras. 



I den högsta mytologiska gudahierarkin uppställas Fin- 

 narnes Ukko, ^""den gamle'''', "himmelens gubbe''', Väinämöi- 

 nen, ""Vågens vän", och Hmarineu, "den evärdlige smeden", 

 såsom de fullkomligaste motstycken till Akkadernes Anna, 

 Éa och Mulge, hvilka redan ofvanför i 4:de kapitlet närmare 

 skildrats. Dessa gudars magt och förrättningar i univer- 

 sum, hvars trenne zoner, himmelen, jorden med dess vatten 

 och luftkrets samt underjorden med dess skatter, de beher- 

 ska, erbjuda många jemförelser. Företrädesvis står Väinä- 

 möinen i flera hänseenden nära La. "Liksom den akkadi- 



2 



