31 



då dessa språk (med några enskilda undantag i jnraksamo- 

 jediskan) ej hafva några veka vokaler. I osljak-sainojedi- 

 skan förekomma både hårda t»ch \eka vokaler i samma ord, 

 likaså iitven i syrjänskan. Ostjakiskan, der ö, ii mycket 

 sällan och blott dialektvis förekommer, samt lappskan, som 

 äfven saknar dem, närma sig således de nordsamojediska 

 språken. Ytterligare kunna voljakiskan, estniskan, liviskan 

 och vepsiskan anföras såsom bevis för frånvaro af vokal- 

 harmoni i finska språk, Lenormant antar nu, atl vokalhar- 

 monin ännu ej utbildats i akkadiskan, och vill mot Castrén 

 göra troligt, att samma är förhållandet med de öfriga pråken 

 af denna stam, som ej iakttaga denna harmoni. Men äfven 

 om vi på goda skäl fasthålia Castréns uppfattning, så in- 

 verkar detta icke på resultatet i närvarande fall För öfrigt 

 har L. själf (sid. 112, jfr 58) uppvisat att spår af en vokal- 

 harmoni förefinnes i ordens s, k. förlängda form, der ordets 

 slutvokal är beroende af den föregående. De akkadiska 

 röttej'na äro monosyllabiska, slutande på en vokal eller en 

 konsonant, såsom fallet äfven är inom de altaiska språken. 



Då ordbildningen ännu är så litet känd och äfven i de 

 altaiska s[)råken jämlörelsevis ringa undei'sökt, vilja vi blott 

 l)land ordbiidniiigssuffixer i akkadiskan nämna (s. 129) 

 (/a, ik^ da, ha, ma, a, ka, med hvilka man lätteiigen kan 

 sammanställa mer eller mindre liknande i de altaiska idiomen. 

 Kasussuffixerna åter, dessa talrika vid orden hängda bety- 

 delsefulla tillägg, framstå i mycket såsom öfverensstämman - 

 de med föi-hållandet i de altaiska språken. L. uppräknar 

 för akkadiskan 16 kasus; bland hithöi-ande suffixer kunna 

 dera med lätthet identifieras med ännu befintliga rötter i 

 språket, på samma sätt som i de finska språken är fallel, siir- 

 skildt med flera sådana kasussufifixer, hvilka endast begag- 

 nas inom mindre grupper af desamma. Föröfrigt bör mär- 

 kas det med de altaiska språkens vana fullkomligt öfverens- 

 stämmande sättet att sammansätta fiera kasus-suffixer och 

 derigenom bilda nya; så bildas af den enkla superessiven 

 ye och possessiven lal den sammansatta sublativen (jelal 

 och delativen lalge^ på samma sätt som i finskan de sam- 



