36 



läste kasussuffixer öfverensstämma med de altaiska språ- 

 kens. Inom dessa och särskildt hos de finsk-ugriska idio- 

 men utgör na en lokativ- beteckning, som senare öfvergåtl 

 till betydelsen af essiv, komitativ, instruktiv och dativ, 

 samt till och med genitiv. — I en mängd af de hithörande 

 språken utgör d, t det utmärkande kännetecknet för abla- 

 tiv-dativ kasus, liksom för adessiv, allativ och instrumental 

 1. — Illativen på kii har Lenormant oriktigt sammanställ 

 med fin. A-w, då detta uppkommit af s-n\ deremot kan här- 

 med förenas den turkisk-jakutiska dativen på ka^ ga^ mord- 

 vinskans prolativ på ga och de samojediska lokativerna 

 kana^ gana^ sammansatta af tveiine lokativteeken. — Enligt 

 Wiedemann bildas i ceremissiskan en predikaliv och adver- 

 bial kasus på s, i hvilket afscende tillika bör anmärkas, att 

 suffixen s, som bildar verbaladverbier i akkadiskan, finner 

 sin motsvarighet i det votjakiska sa, mordv. z. — Hvad 

 slutligen determinativen beträffar, jämför L. denna med den 

 lappska accusativen på h, v, m^ samojediskans p^ m^ hvil- 

 ken enligt Castrén sannolikt motsvaras af tung. ba, va, så 

 mycket mera som akkadiskan saknar accusativändelse och 

 angifver denna kasus endast genom ordets ställning. Akku- 

 sativens determinativa betydelse synes bekräftas af mongo- 

 liskan och maadschu, der denna är ben^ be, hvilka af Ca- 

 strén betraktas såsom en kvarlefva af tredje persons prono- 

 men. Här visar sig således en genomgående materiel öf- 

 verensstämmelse med de allmänna kasussuffixerna hos de 

 altaiska språken, då man åter för dessa och de indogerma- 

 niska endast kan anföra suffixen för ablativen t och accusa- 

 tiven ni, hvilka öfverensstämma med de finska språkens. 



Pluraltecknet är i akkadiskan wes, stundom förkortadt 

 till es, samt ene. L. söker enligt Max Muller bevisa, att 

 den fornugriska pluralkarakteren varit äs, som ännu skulle 

 visa sig i syrj. jas, samt att denna stafvelses s i lappskan 

 blifvit /i, kj i ungerskan k, samt i flertalet af öfriga språk 

 1. Ehuru denna mening ej är hållbar, bör man dock såsom 

 möjlig förklaring öfver denna olikhet erinra sig olikheterna 

 inom de altaiska språken sjelfva: syrj. ^as, votj. ^'06*, Ischer. 



