41 



gemeiisamf ljudsystem. Do vigtigaste af dessa lagar äro 

 följande : 



1. De veka explosiva i, r/, (/ i akkadiskaii motsvaras 

 i fiuskai) af ^j, ^, t. men man finner de förra vanligen blott 

 i den händelse att äfven ett annat finskt språk, utom lapp- 

 skan, har dem i samma ord. 



2. Hvarje gång ett finskt k motsvaras af X eller h i 

 de ugriska språken, har äfven akkadiskan X, stundom i bör- 

 jan af ord blott vokal med inneboende aspiration. 



3. Hvarje gång finskt j; motsvaras af ungerskt f^ 

 kvarstår äfven i akkad. ^j. 



4. Då några finska språk ha dental, andra hväsljud, 

 visar sig i akkadiskan d, sällan t. 



5. Då ostjakiskan så ofta har dental, hvarest andra 

 språk ha /, använder äfven akkadiskan en dental och då 

 alltid (/. 



6. Hvarje gång mediskan har ett r och de finsk -ugri- 

 ska språken /, visar äfven akkad. 1. 



7. Ord, som i de finsk-ugriska språken börja med j 

 och följande vokal, begynna i akkad. blott med vokal. 



Det synes icke vara möjligt att förklara alla dessa tal- 

 rika öfverensstämmelser, hvilka så djupt ingripa i hela språ- 

 kets väsende, för endast tillfälliga likheter. Så vidt jag för- 

 mår inse. äro de fullt tillräckliga för att berättiga oss till 

 den slutsats, att äfven akkadiskan, eller såsom Oppert hell- 

 re vill snmeriskan, bör )'äknas till antalet af de öfiiga al- 

 taiska språken. Lenormant ställer akkadiskan, jämte de be- 

 slägtade dialekterna mediskan och språket i Susa, såsom en 

 skild språkgren mellan de iigriskt-finska och turkiskt-tata- 

 riska språken. I sjelfva verket närma sig många af de ord 

 han jämför till formen allra mest de motsvarande ugriska 

 orden, och äfven bland formelementen visar sig ofta (ifver- 

 ensstämmelsen störst med ostjakiskan. 



