47 



eller ett motiveradt afslai;, som Mail. Maiiitenon måhända 

 kunnat göra, en föreläsning uti oegennytta och modesti som 

 tilldelas honom, 



'''Je suis bien fåchée, Mons.'^'', svaras i bref af 11 juli 

 1714, ''"'des demeslez de M. votre fils car je les regarde tou- 

 jors comme un malheur mesme quand on a raison, il est 

 vray qui jamais assiduité ne fut pareille ä la vostre vous avez 

 rendu de grands services mais vous en auriez pu rendre 

 de plus grands sy on avait pu vous en tirer je serois ravie 

 d'avoir Thonneur de vous voir Monsieur quoyquMl ny ait pas 

 lieu de croire que nostre commeree fut fort agreable, nestant 

 guere en estat de nous entendre. Vous me faites une grande 

 justice de compter sur moy'''^ etc. etc. 



Detta oväntadt tvära afslag i förening med föregående 

 afböjande svar, synes förmått BäviHe att å sitt håll i bref ut- 

 tala förvåning öfver den höga brefskrifverskans förgätenhet 

 af gifna löften. Man kan dertill åtminstone sluta af ett 

 bref d. 16 september 1714, uti hvilket Mad. Maintenon i en 

 torr ton bland annat förklarar att hon såsom en stor olycka 

 ansåge att ha några démeléer med Bäville eller honom nära 

 stående personer, under tillägg af sina oföränderliga känslor 

 af högaktning m. m. 



Detta meddelande var nog snäft, men dock icke till- 

 räckligt afvisande för att icke Bäville ännu en gång skulle 

 fresta lyckan till förmån för sin son och det i en anhållan, 

 der Mad. Maintenon med full befogenhet kunde uppträda. 

 Han kände sig försvagad af ålder och krämpor. Konungen 

 sjelf, hvad än man kunde anföra, närmade sig synbart sitt 

 slut. Det var angeläget att hos honom anbefalla en son, 

 hvilken Bäville fruktade att lemna efter sig utan plats, om 

 kungen icke skänkte honom survivance å åtminstone ett 

 bland hans embeten. Han bönfaller denna gång i den mest 

 ödmjuka ton hos Mad. Maintenon att, då han kände sig, på 

 grund af sin döfhet, ur stånd att vidare tjena kungen uti 

 dess råd samt egde blott en enda son, denne måtte ut- 

 nämnas i hans ställe till rådsherre i parlamentet. """Souffrez, 

 Madame"'\ slutar han, ''que je vous demande en cette occasioii 



