63 



synes dock gälla den lag, att elektriciteten, sedan den en 

 gång börjat strömma genom en ledare, fortgår genom den- 

 samma, äfven om denna ledare är på längre afstånd från den 

 elektriska kroppen än andra. 



3:o. Uti förtunnade gaser uppstår '"fördelning'''' genom 

 influens likasom uti vanliga ledare; dock med den modifika- 

 tion, som härrör af deras egenskap af dåliga ledare. 



II. 



§ 8. De i det föregående anförda resultat hafva en vid- 

 sträckt tillämpning vid förklarandet af polarljusfenomenet och 

 vi skola visa, efter en kort framställning af den Peltier-De 

 la Riveska teorin, hvilken utveckling och belysning densam- 

 ma genom dem erhåller. 



Peltiers och De la Rives åsigt är, att orsaken till polar- 

 ljuset är rörelse hos elektricitet i luften, ehuru deras tankar 

 om ursprunget till denna elektricitet äro olika. Under det 

 Peltier anser den såkallade luftelektriciteten vara ett influens- 

 fenomen från den neg. elektriska jorden, vidhåller De la Rive 

 att luften är sjelfsländigt elektrisk under medgifvande, såsom 

 ock alla observationer bevisa, att äfven jorden är sjelfständigt 

 elektrisk. Bägge öfverensstämma i samma åsigt om orsaken till 

 elektricitetens samlande vid jordens poler. Denna är i kort- 

 het: att den positiva elektricitet, som vattenångan vid afdunst- 

 ning ifrån salthaltigt vatten erhåller, (antingen detta sker 

 genom sjelfva afdunstningsprocessen eller genom ångmole- 

 kjleriias friktion n)ot luftmolekylerna, sjelfva factum är åda- 

 galagdt), af densamma föres till molnregionerna och än högre, 

 samt derifrån af vindarne mot jordens poler, och då nu pa- 

 rallelcirklarnes radier under denna väg ständigt aftaga, så 

 sammanföras de elektriska ångqvantiteterna allt mera, till dess 

 desamma, så att säga, sammanträngas öfver polarregionen, 

 hvarigenom elektriciteten når en betydlig tension och då 

 omständigheterna äro gynnsamma, återförenar sig med jordens 

 negativa. Skilnaden emellan de bägge berömde forskarenas 

 åsigter är jemförelsevis ringa och inskränker sig till en olika 

 uppfattning af orsaken till de elektriska fenomen, hviika 



