73 



""=-^('+^^+^+^)) ra 



uti hvilka eqvationer C betyder afstanciet emellan de bägge 

 konduktörerna, R och R' krökningsradierna till tvänne nnot 

 hvarandra vinkelräta sektioner af de bägge ytorna. De öfre 

 tecknen komma till användning då den inre konduktorn är 

 konvex och den yttre konkav sedda från en punkt emellan 

 bägge ytorna, de nedre d"i förhål landet är tvärtom. De an- 

 taganden, ifrån hvilka de nämnda författarena utgått, gälla 

 uti förevarande fall på ett sätt, som gifver ett tillräckligt 

 aproximatift värde. Hos dem antages visserligen afståndet 

 C öfverallt konstant eller de bägge ledarenes ytor med hvar- 

 andra parallela, men då den förändring, som värdet af yt- 

 tätheten undergår, är beroende af den vinkel, som norma- 

 lerna till de bägge ytorna göra med hvarandra och denna 

 vinkel här blifver ganska liten, af tredje ordningen med af- 

 seende å afståndet C, så kan detta förbises och formlerna i 

 förevarande fall tillämpas. 



Då här vidare endast afses ett allmänt åskådliggörande 

 af fenomenets gång, så inses lätt att vi vid en första approxi- 

 mation äfven kunna bortlemna den senare termen i högra 

 membrum af eqv. (1) och (2), så lätt det vore att beräkna 

 dess värde, och få 



V ~V V —V 



Yttätheten blifver sålunda beroende af potentialnivå- 

 differensen och afståndet C och kan utan synnerligt fel an- 

 tagas lika på bägge konduktörerna, men med motsatt tec- 

 ken. Antages F^^ — ^^i konstant, ehuru denna skilnad strängt 

 taget är beroende af 6', så få vi för en oändligt liten nega- 

 tif tillväxt af C 



V V 



hvaraf synes att yttäthetens variation är direkte proportionel 

 emot — dC och inverse emot C*^, eller om yttätheten vid eqva- 

 torn kallas h' ^ och vid polen h' fås 



