80 



migt tilltagande från luftkonduktoru nedåt, så måste sänk- 

 ningen af den öfre konduktorn blifva proportionel emot kraf- 

 ten och således vid polerna minst 19 "/" större än vid eqva- 

 torn. Vid fastställande af den öfre konduktorns läge i för- 

 hållande till jorden kan denna omständighet ej lemnas utan 

 afseende, men huru stor dess verkan är i absolut mått, kan 

 för närvarande svårligen afgöras; så mycket är säkert att den 

 bör vara större vid polen än vid eqvatorn. 



Om den öfre konduktorn bör anmärkas att, emedan den 

 står i förbindelse med det ledande luftförtunnade rummet, 

 sträckande sig till atmosferens yttersta gränser, man ej be- 

 höfver fästa afseende vid den negativa iujlitens-eiektricite- 

 ten, som alltid uppstår till följd af jordens inflytande. 



Slutligen vilja vi framhålla, att så intressant det än är 

 att känna storleken af den kraft, hvarmed elektriciteterna 

 sträfva att genombryta det isolerande lagret, så ligger dock 

 hufvudsakliga vigten uti det genom betraktelsen härledda 

 resultatet, att en kraft är verksam, som sträfvar att samla 

 elektricitet till större mängd vid jordens poler än vid eqva- 

 torn. Storleken af sjelfva kraften beror af de förutsätt- 

 ningar, ifrån hvilka man utgår, och härvid hafva vi sökt 

 hålla oss till sådana antaganden, som med hög grad af san- 

 nolikhet framgå ur det, som vi hafva oss bekant om för- 

 hållandena på jordytan och i atmosferen. Det tal (19 "/o), 

 som utsäger huru mycket kraften vid polen öfverstiger kraf- 

 ten vid eqvatorn, måste betraktas snarare såsom ett minimi- 

 värde än såsom ett medelvärde, och vi tveka ej att uttala 

 den åsigt, att densamma öfverstiger detta tal och att man 

 torde komma sanningen närmast, om man antager den till 

 30 å 40 procent. 



Anseende oss uti ofvanstående framställning hafva åda- 

 galagt att uti jordens och det ledande luflförtunnade rummets 

 inbördes ställning ligger en vigtig orsak till de elektriska fe- 

 nomen, som försiggå omkring jordens poler, lemna vi detta 

 problem till vidare framtida forskning och öfvergå till en 

 kort framställning af det sätt, på hvilket polarljus- och åsk- 

 fenomenen uppkomma och försiggå. 



