83 



af 5™"' eller rättare från 40"^™ till lägre tryck. Här utbre- 

 der sig elektriciteten på en relatift god ledare och måste un- 

 der inflytande af kraften från jorden lägra sig, enligt den 

 ofvan framlagda deduktionen, så att den elektriska tätheten 

 på hvarje rymdenhet blifver omkr. 9 procent större vid po- 

 lerna än vid eqvatorn, hvarigenom den i jordradiens rikt- 

 ning gående resultanten af attraktionskraften emellan jordens 

 negativa E och det luftförtunnade rummets positiva E blif- 

 ver omkr, 20 å 30 procent större vid polen än vid eqvatorn, 

 till följd af att samma luftförtunnade rum på den förra or- 

 ten är lägre ned beläget än på den senare. Emot återföre- 

 ningen af de bägge elektrieiteterna eller neutraliseringen af 

 jordens brist och det luftförtunnade rummets öfverskott af 

 eter '), ställer sig det mellanliggande luftlagrets isolerande 

 förmåga, hvilken är beroende af detta lagers närmare be- 

 skaffenhet för tillfället. Är luftlagret torrt, så är dess isole- 

 rande förmåga god, men sannolikt dock ej så fullkomlig, att 

 ej en svag ström genomtränger detsamma, om spänningen 

 emellan de bägge Etna,, på ömse sidor, är tillräckligt stark. 

 Med tilltagande vattenhalt minskas isoleringsförmågan hos 

 lufllagret och styrkan hos den ström, som återförenar E:na,. 

 förökas^ på graden af denna vattenhalt beror nu om ström- 

 men kan nå en sådan styrka, att ljusfenomen utvecklas. 

 Tänka vi oss t. ex. bältet i n n r s (fig. II), med basen på 

 jordytan och sträckande sig uppåt vertikalt till atmosferens 

 yttersta gränser, så kan detta afskilda rum jemföras med den 

 experimentella uppställning, som i förra afdelningen blifvit 

 beskrifven : jordytan är den elektriska kroppen, det luftför- 

 tunnade rummet från 30'°™ å 40™"" till lägre tryck motsvarar 

 geislerska röret, och emellan bägge det isolerande luftlagret, 

 som under vanliga förhållanden förhindrar återföreningen 

 emellan luftkonduktorns -\- E och jordens — E att försiggå 

 med den kraft, att ljusfenomen utvecklas. Inträffar nu en 

 sydlig vind, medförande vattenångor, hvilka till följd af den 

 lägre temperaturen i polartrakterna kondenseras, så minskas 



') Enligt Edlunds teori. 



