85 



men, hvilket fall af oss blifvit iakttaget tiere gånger under 

 1868 års svenska polarexpedition, i det vid öfre randen lysande 

 molnkanter ofta visade sig, men särskildt utbildades denna 

 form af fenomenet på ett glänsande sätt den 14 och 15 Ok- 

 tober under en storm på liafvet i trakten af Beeren-Eiiand. ') 



Att jordytans beskaffenhet på de trakter, der polarljuset 

 försiggår, måste hafva ett ej obetydligt inflytande på feno- 

 menet är tydligt. Är ytan jemn, så försvåras strömmens pas- 

 sage, är den deremot försedd med utstående spetsar, hvilka 

 kunna vara af många slag, så underlättas strömmens öfver- 

 gång i hög grad. En med snö och is betäckt yta måste 

 derför vara mindre gynsam för strömmens genomgång, ehuru 

 den å en annan sida bidrager till att föröka tensionen innan 

 utjemningen inträffar ^), hvarföre ock polarljusen mest upp- 

 träda vintertiden, ehuru ingalunda ovanliga på höstsommaren. 



För att ej öfver höfvan utsträcka denna afhandling, så 

 afstå vi för närvarande ifrån att ingå uti en detaljerad tillämp- 

 ning af den i det föregående framstälda teori på alla de egen- 

 domligheter, hvilka hos polarljuset blifvit iakttagna, med den 

 anmärkning att det förekommer oss som om de allraflesta, 

 för att ej säga alla, på ett ganska tillfredsställande sätt vinna 

 sin förklaring.^) För öfrigt blifver ock denna tillämpning 

 mera säker, mera vetenskaplig, om den grundas på en fort- 



') Se ofvan citerade afhandl., den svenska pag. 672 G73 och 

 Arch. de Genéves pag. 145. 



') Vi kunna ej underlåta att påpeka ett fall, som biet iakttaget 

 under exp. till Lappland 1871 — 72, då nemligen en enda polarljusstråle 

 visade sig så att den stod straxt ofvanom Luosmavaara fjell, hvarest 

 eu utströraiiingsapparat, bestående af fina spetsar af koppartråd i le- 

 dande förbindelse med jorden, var uppsatt. Ehuru härom intet med 

 visshet kan påstås, så förefaller det nog sannolikt att strålen var or- 

 sakad af utströmningsapparaten, isynnerhet ora man fäster sig vid 

 det experiment, som finnes ofvan (§ 6 i slutet) beski-ifvet, i det en 

 enda spets på den elektriska sferen kunde förorsaka ett betydligt för- 

 ökande af det afstånd, i hvilket det geislerska röret först slocknade. 



*) Så t, ex. bör polarljusets geografiska utbredning enligt denna 

 teori följa temperaturens vexlingar på jordytan och visa sig lägre 

 Ded i atmosferen, ju lägre temperaturen är. 



