86 



satt forskning, hvilken klarligen bör utföras delvis genom 

 fortsatta experiment med det ofvan framstälda ljusfenomenet 

 i de geislerska rören och dess beroende af elektricitetskäl- 

 lan och den elektriska kroppen jemte det mellanliggande 

 luftlagrets elektrostatiska tillstånd, äfvensom spektralanalys 

 af samma ljusfenomen; delvis genom rön, anstälda med syfte 

 att studera sjelfva polarljusströmmen, hvilket studium bör åt- 

 följas af en undersökning om jordströmmen och jordens samt 

 atmosferens egen elektricitet, för hvilken forskning endast 

 de högnordiska regionerna af jorden äro lämpliga. Tvänne 

 omständigheter vilja vi dock här beröra, neml. polarljusets 

 höjd öfver jordytan och dess periodicitet. 



Ehuru de mätningar, hvilka blifvit anstälda för bestäm- 

 mandet af polarljusets höjd öfver jordytan, ingalunda kunna 

 anses säkra, så hafva resultaten dock sannolikt ett approxi- 

 matift värde, som utvisar att denna höjd är betydligt öfver 

 det luftlager, uti hvilket den ledande förmågan, enligt hvad 

 vi ofvan funnit, är i maximum. Man har nemligen i all- 

 mänhet bestämt polarljusbågens nedre rand till omkr. 50 eng. 

 mil = 84,25 kilometer högt öfver jordytan ') ellei- något mer 

 än dubbelt så stor som den af oss beräknade höjden för luft- 

 konduktorn. Att denna höjd dock kan variera mycket, äf- 

 vensom att polarljuset i nordliga trakter kan sänka sig ända 

 ned till molnregionen, hafva vi i de föregående afhandlin- 

 garna visat och af de med geislerska rören anstälda expe- 

 riment framgår, att ljusfenomen kan uppstå vid en pression 

 af 40™'", ja om vattenhalten i luften är af en viss grad, 

 ända ned till 140™"^, då laddningen på den elektriska krop- 

 pen är tillräckligt stor. Nu är detta ej fallet med jorden, 

 ty dess elektriska täthet är ganska liten, men denna brist 

 ersattes genom jordens stora yta, hvilket ock framgår af 

 experimenten med de olika sfererna, i det en större sfer 

 gaf ljusfenomen i det geislerska röret på ett större af- 

 stånd vid lika laddning; höjden hos polarljuset blifver dock 

 i alla fall ringa emot jordens radie. Dock äfven om polar- 



Se Loomis 1. c. pag. 218—221. 



