89^ 



Kraniologi och Etnologi. 



Af Ang. Ahlqviijt. 



I det nyligen utkomna och alldeles nyss hitkornna för- 

 sta häftet af en ny svensk Tidskrift för Antropologi och 

 Kulturhistoria^ utgifven af Antropologiska Sällskapet i 

 Stockholm förekommer bland annat en intressant historik 

 öfver kraniologins u])pkonist och utveckling. Uppsatsen är 

 författad af d:r Gustaf Retzius, son till den kraniologiska 

 forskningens förste ordnare A. Retzius och sjelf en ifrig och 

 kunnig idkare af denna kunskapsgren samt bekant äfven hos 

 oss genom de antropologiska forskningsresor, han jemte tvä 

 andra vetenskapsmän för ett par år sedan gjorde i vårt land. 

 Hr Retzii uppsats har till titel: Hvad har studiet af men- 

 uiskorasernas hufvudskålshildning hittills uträttat och hvad 

 torde vi närmast hafva att vänta af denna forskning? Sva- 

 ret på denna fråga lemnar författaren på sätt och vis redan 

 på uppsatsens första sida i följande ord. ''På förhand bör 

 dock betonas'''', säger han der, "att vi icke, hvarken i det 

 ena eller andra hänseendet, böra göra oss för stora förvänt- 

 ningar om mäktiga resultat, ty detta studium af mennisko- 

 rasernas kranier är utan tvifvel ett af de otaeksammaste, då 

 frågan gäller egentligt, vetenskapligt utbyte. Det nedslår, 

 så^om man sagt, oftare än det höjer forskarens mod; och 

 det är, då det utföres såsom sig bör, besvärligt och tåla- 

 modspröfvande.' Mot slutet af afhandlingen yttrar han sig 

 ännu mera oförbehållsamt om kraniologins tvifvelaktiga re- 

 sultater. Han säger neml. så här: ''''Hvad har nu blifvit det 

 sammanlagda resultatet af hela detta arbete (den kraniologi- 

 ska forskningens)? Har dermed något verkligt vetenskapligt 

 utbyte vunnits eller var allt fåfängt? Vi kunna trygt svara, 

 att intet ärligt sökande, intet arbete är alldeles förgäfves. 

 Men man har ej nått det stora mål, som man velat uå — 



