101 



Cr (len nyaste kraniolog^in. 



Anmälan af hr Vi re ho ws ai^bete "tJber einige Merkmale 

 niederer Menschenrassen am Schädel." Berlin 1875. 



Af Otto Hjelt. 

 Det intresse, hvarined kraniologin i vår tid omfattas 

 och det öfvervägande inflytande dess studium börjat utöfva 

 på etnografin, ställa mer och mer oafvisliga fordringar på 

 en mångsidig och vetenskaplig bearbetning af dess innehåll. 

 Allt mer och mer framträder behofvet af rikhaltiga kompa- 

 rativa samlingar af kranier för lösandet af många etnogra- 

 fiska frågor, men tillika framstår allt klarare nödvändighe- 

 ten alt vid deras bedömande fästa uppmärksamheten icke 

 mindre i)å hufvudskålens normala och embrjologiska bild- 

 ning, än på vissa patologiska förhållanden, hvilka störande 

 ingripa i dess utveckling. Då Rud. Virchows sednaste ar- 

 bete om vissa kännetecken på lägre menniskoraeer inne- 

 håller en mängd vigtiga antydningar i denna riktning har jag 

 ansett det vara af intresse att göra hans åsigter allmännare 

 kända hos oss. Isynnerhet vill jag erinra derom, att Vir- 

 chow varnar för att, med stöd af enskilda iakttagelser på 

 en eller annan hufvudskål, vilja uppställa läror angående de 

 förhistoriska racerna och menniskans äldsta historia. 



1. Föreningen af tinningbenets Ijälldel med pannbenet sker 

 hos en mängd högre djur medelst ett särskildt utskott (pro- 

 cessus frontalis), hvilket i allmänhet saknas hos menniskan. 

 Medan tinningbenet och pannbenet hos menniskan skiljas 

 genom den inskjutande vingen af kilbenet, äro dessa ben hos 

 gnagarena, de tjockbudade (jcb enhofvade djuren, samt isyn- 

 nerhet hos de anthropoida aporna förenade med hvarandra. 

 ehuru deras förening är af vexlande form och icke heller före- 

 kommer hos alla till dessa ordningar hörande slägten. Först 

 i sednare tider har man blifvit uppmärksam derpå, att undan- 



